Varga Ottó - Fegyver a vézna kezekben

#

Csupán az ég siratta

Egy férfi ment utcán
lassan, zihálva.
Rángott a válla:
sírt.

Ment hang nélkül zokogva,
fejét lehajtva,
hogy eltakarja
a kínt.

S ki látta, ment az útján
arcán közönnyel,
rég elsírt könnyel
szívében.

Csupán az ég siratta
a síró embert,
ködöt szitálva
az őszi tájra.

*

< ELŐZŐ OLDAL - KÖVETKEZŐ OLDAL >

VISSZA A TARTALOMJEGYZÉKHEZ

(c) Varga Ottó, 2005