CÍMLAP | FORRÁSOK | RÖVIDÍTÉSEK

SIMON ISTVÁN

(Bazsi, 1926. szept. 16.-Bp., 1975. júl. 7. <Sümeg*ÚMIL>): költő, műfordító, szerkesztő.

JA-díj 1952, 1954, 1967; Kossuth-díj 1955; Batsányi-díj 1967; Graves-díj 1975.

M.: Egyre magasabban, v., 1944; Tanú vagyok, v., 1950; Hajnali lakodalmasok, v., 1952; Érlelő napok, v., 1953; Nem elég, v., 1955; Himnusz az értelemhez, v., 1956; Felhő és árnyéka, v., 1956; Pacsirtaszó, v., 1958; A Jangce vitorlái, v., 1959; Februári szivárvány, v., 1959; Almafák, v., 1962; Gyümölcsoltó, v., 1964; A virágfa árnyékában, tan., cikkek, kritikák, 1964; Szőlő és gesztenye, v., 1966; Verőfény, vál. v. 1943-1966, 1968; Forró égöv alatt, útirajzok, 1969; Gyalogútról a világba, tan.-ok, cikkek, útijegyzetek, 1970; Örök körben, vál. és új v., 1973; Bakony, fotóalbum [kísérő szöveg Reismann János fotóihoz], 1973; A magyar irodalom, tan.-ok, ant., 1973; Rapszódia az időről, v., 1975; Gyönyörű terhem, v., 1976; Írószobák, interjúk, 1976; A sümegi vadgesztenyék, v., 1979; Simon István válogatott versei, 1980; Szemek emléke, vál. v., 1986.

[ÚMIL,KMIK,MÉL3,MIB8]