CÍMLAP | FORRÁSOK | RÖVIDÍTÉSEK

MARTINKÓ ANDRÁS [írói álnév: Márton András; műfordítói álnév: Kismárton András]

(Szuhogy, 1912. szept. 22.-Bp., 1989. jan. 31.): nyelvész, irodalomtörténész.

Az irodalomtud. kandidátusa 1989 (posztumusz).

M.: Báró Kemény Zsigmond pályafordulata, Pécs, 1937; Vörösmarty Mihály. Nagyobb epikai művek, szerk., 1963; A prózaíró Petőfi és a magyar prózastílus fejlődése, tan., 1965; A stílus és az irodalmi nyelv néhány kérdése a köznyelvi értelmező szótárakban, 1966; Petőfi életútja, szerk., 1972; Költő, mű és környezet. Kérdőjelek a Petőfi irodalomban, 1973; Teremtő idők, tan., 1977; Vörösmarty Mihály összes költeményei, szerk., 1978; Vörösmarty Mihály költői művei, s. a. r., 1981; Értjük vagy félreértjük a költő szavát?, tan., 1983; Vörösmarty Mihály: Zalán futása. Hősköltemény tíz énekben, s. a. r., 1985; Az Ómagyar Mária-siralom hazai és európai tükörben. Bevezetés és vázlat, 1988; Vörösmarty Mihály: Versek, s. a. r., 1993.

Műford. [Kismárton András néven]: A. Moravia: A római lány, r., 1958; R. Barjavel: A mimóza bosszúja, elb.-ek, 1963; R. Escarpit: A literatlon, kópér., 1965.

[ÚMIL,OSZKK,MÉL4,MNBCD]