CÍMLAP | FORRÁSOK | RÖVIDÍTÉSEK

DÁVID ANDRÁS

(Orlód, 1935. jan. 31.-Újvidék, 1996. aug. 2.): irodalomtörténész, műfordító. [JU]

A Jó Pajtás Aranyplakettje 1972; A Jugoszláv Művelődésügyi Minisztérium Ezüst- és Aranyjelvénye 1980; A Népért Tett Szolgálatok Ezüst Csillagos Érdemrendje 1980; A Vajdasági Magyar Nyelvművelő Egyesület posztumusz díja 1996.

M.: Mostovi uzajamnosti [A kölcsönösség hídjai, a magyar-délszláv művelődési és irodalmi kapcsolatok áttekintése szerbül], tan., Újvidék, 1977; Délszláv epikus énekek, magyar történeti hősök, tan., Újvidék-Bp., 1978; Nyelv és varázs, értekezés, Bp., 1980; Egyazon égtájon. Fejezetek a magyar-délszláv és délszláv-magyar kapcsolattörténet köréből, Újvidék, 1993; Nyelvünk, édes anyanyelvünk, 1995.

Szerk.: Fehér Ferenc: Szívemben nyugvó tengerek, vál, v., szerk., Újvidék, 1973 [szerbül: 1981]; Magasan repül a daru. Magyar népdalok könyve, ant., szerk., Újvidék, 1980; 2. röv. kiad. 1989; Hol volt, hol nem volt. Válogatás a jugoszláv népek és nemzetiségek mesekincséből, szerk., Újvidék, 1981; Liliomról pergő harmat. Válogatás a magyar népballadák és műballadák köréből, vál., Újvidék, 1987.

Műford.: V. Nazor: Gyermekek könyve, v., ford. és utószó, Szabadka, 1961; V. Nazor: A fehér szarvas, r., Újvidék, 1980.

[KMIK,MIB8,ÚMIL]