CÍMLAP | FORRÁSOK | RÖVIDÍTÉSEK

MÁTYÁS FERENC

(Kispest, 1911. nov. 22.-Bp., 1991. febr. 18.): költő, író.

JA-díj 1960; Szocialista Kultúráért 1965; Munka Érdemrend 1971; A Munka Érdemrend arany fokozata, 1981; a Magyar Népköztársaság Csillagrendje 1986.

M.: Szeretnék lenni, v., 1936; Elveszünk, v., Kispest, 1938; Eleven koporsók, v., Kispest, 1940; Holdvarázs, v., Kispest, 1941; A falu küldöttje, önéletrajzi r., 1942; Batyuzó halál, v., 1943; A csizmás szerkesztő úr, r., 1943; A puszták szegénykéi, v., 1943; Mezítlábasok éneke, v., 1947; Csönd és nyugtalanság, v., 1958; Kegyetlen idill, v., 1959; Megriadt pipacsok, v., 1961; Alföldi irisz, vál. és új v., 1962; Költők és parasztok, útinapló, 1964; Paraszt pieta, v., 1965; Emlékek lázadása, v., 1967; Égre vert csillag, v., 1969; Parasztciterán, v., 1971; Álmunkból fölriadva, v., 1972; A múzsák udvarában, esszék, 1974; Légörvényben, v., 1976; Egyetlen menedék, v., 1979; Városszéli szülőföld, emlékezések, 1981; Erdei karnevál, v., 1985; S mégis bizakodón, v., 1987; Tiszavirág életünk, v., 1988; Válogatott versek, 1990.

[MIL,ÚML,KMIK,KK4,ÚMIL]