# 1991. aug. 16., péntek

Reggel szúnyog! Már megint rengeteg szúnyog. Sietve összepakoltunk, majd eliszkoltunk. (Ébreftő 8.30, induláf 9.30.)

| aug. 16. 1820,5 fkm. Sátrat harctól!

A hajót kitakarítottuk. Újra Csaszival ülök egy hajóban, mert Csizinek nem fért el ott a lába.

Reggeli. A szokásos. Az olajoshal - bár ez paradicsomos volt - nagyon finom volt. Ananászbefőttet is ettünk.

Kaja után evezés. Itt már nem folyik annyira a Duna.

Egy idő után nem bírtam tovább, és lefeküdtem aludni. Nagyon fáradt voltam. Kb. 1 óra múlva (3/4 3 volt) felkelt mindenki, és tovább eveztünk. (Úgy döntöttünk ugyanis, hogy akkor és csak akkor evezünk, amikor Anikó.) Már csak 23 km van hátra. Meleg van. Tűz a Nap.

4 óra körül megérkeztünk Komárom mellé, Koppánymonostorba (1772 fkm., jobb part), ahol a másodikos biciklitúra befejezéseként harmadikban is jártunk. A parton már vadkempinget jelöltek ki ott, ahol 5 éve is aludtunk, de most néptelen. Iszapréteg borítja. (Itt is járt a Duna.) Eléggé lehangoló. A kertek előtt azonban találtunk egy kis füves területet, ahová pont fel tudtuk verni a sátrakat. Egy idő múlva abból a kertből, ami előtt ez volt, kijött egy úr. Mondta, hogy nyugodtan maradjunk, hely van, az itteniek nem lopnak.

Bepakoltunk, "lezuhanyoztunk", majd indulás át a szlovák területen lévő Komáromba, vacsorázni. (Előzőleg érkeztek erre a vadkemping területre kajakosok. Rendesek.)

A busz Komáromba 7 órakor indult. Mi 1/2 7-kor a megállóban voltunk. Gondoltuk, stoppal előbb beérhetünk. Kornélt és engem eléggé gyorsan felvettek. A postánál szálltunk ki, ahol Kornél R-beszélgetéssel felhívta szüleit. A pápa szerencsére már elment Esztergomból. (Apuci mást is mondott őszentségéről/re, de ezt most hagyjuk.)

A hídhoz mentünk, ahol megbeszéltük Csiziékkel a "randit". Ők csak busszal tudtak jönni, úgyhogy kb. 1/4 8-ra értek a hídhoz.

Átmentünk. Itt pecsételtek.

Betértünk egy szálloda éttermébe. Tavaly is itt ettek. (Viki, Puding, Csaszi meg én.) Nagyon olcsó hely. A fiúk ettek vmi töltött rántott husit, én pedig rántott tököt. Paradicsom saláta, fiúk sör, én tonik.

A fiúk nem laktak jól, így Csaszi evett még rántott húst, Kornél és Csizi pedig rántott sajtot. Én ekkor fagyit ettem. Ezután mindnyájan ettünk még fagyit.

A számla mindezek ellenére is csak 470 korona körül volt. Persze nem volt ennyi koronánk. A különbözetet forintban fizettük. Holnap is kell még váltanunk koronát, mert ott szeretnénk reggelizni.

Visszaindultunk. Én útközben ettem még egy fagyit. Kezdtem jól érezni magam.

A busz visszafelé 10.45-kor indult a buszpályaudvarról. A pályaudvaron leültünk. Egy bácsi mindenáron ránk akart sózni egy szép, kis fiatal kóbor kutyát. Tényleg szép és okos is volt. A busz 7 perccel korábban indult, s bár ott ültünk mellette, majdnem lemaradtunk róla. Szép lett volna, mert ez volt az utolsó busz.

Visszaérkeztünk. A kútnál megmostuk a fogainkat, majd irány a sátor.

Azt hiszem, hamar el fogok aludni.

Pusztai Anikó: Ulm-Budapest túranapló - Tippek vízitúrázóknak - Umann Kornél