## 3.2. Levegőburok (atmoszféra)

Földünket a világűrrel összekötő, ill. attól elválasztó hatalmas (több tízezer kilométer) vastagságú gázburkot légkörnek nevezzük.

### 3.2.1. A légkör összetétele, szerkezete és jelentősége

Anyaga elsősorban gázok keveréke, de kevés cseppfolyós (főleg víz) és szilárd (por, korom, jég) alkotót is tartalmaz. Többrétegű szerkezete folyamatosan megy át a bolygóközi tér igen ritka anyagába. Számunkra elsősorban az alsó légkör szférái (troposzféra, sztratoszféra) fontosak, mivel itt található az egész légkör tömegének mintegy 99%-a, a teljes légköri vízkészlet és itt játszódnak le az időjárási jelenségek (felhő- és csapadékképződés, légmozgások) is. A sztratoszféra középső részén (kb. 20-30 kilométer magasságban) halmozódott fel az ózonréteg (O3). Az ózon a Nap ultraibolya sugárzásának hatására oxigéngázból (O2) képződik, keletkezésével elnyeli az ultraibolya sugárzásnak az élővilágra ártalmas részét.

A levegő nem "semmi"! - az élet nélkülözhetetlen feltétele! Innen nyerjük az oxigént légzésünkhöz, a benzinmotorokhoz és tábortüzeinkhez is. Az oxigén (is) segít lebontani az avart, a kidőlt fát, a szemetet, lebontja az élő szervezetek anyagait, s ezáltal energiát biztosít az életfolyamatokhoz.

A légkör táplálékforrás a növények számára. Széndioxid (CO2) tartalmát a zöld növények napfényenergia segítségével átalakítják (fotoszintézis során) saját szervezetük szerves (organikus) anyagaivá. Ezáltal juthatnak csak szerves anyaghoz az állatok és az ember, közvetlenül (pl. növényevők), vagy közvetve (pl. ragadozók).

Ha a növényvilág - "táplálkozása során" - nem kötne meg hatalmas mennyiségű széndioxidot, a földfelszín légkörének hőmérséklete erőteljesen felmelegedne a fokozódó üvegházhatás következtében. (Üvegházhatás alatt értjük a földfelszínről visszaverődő, a levegő vízgőz és széndioxid tartalma által elnyelt, majd a földfelszínre visszasugárzott hőmennyiséget, hősugárzást).

A növényzet égetése, irtása (a tarló- és erdőtűz), szerves tüzelők (szén, kőolaj, fa) felhasználása ugyanakkor jelentősen növelheti a levegő széndioxid tartalmát.

Az életet hordozó anyagok (fehérjék, nukleinsavak) egyik fontos építőeleme a nitrogén (N2) hatalmas (78 tf %-os) mennyiségben található a légkörben. Vannak olyan - nitrogéngyűjtő - baktériumok, melyek ezt a molekuláris nitrogént (N2) meg tudják kötni, s az a táplálékláncokon keresztül eljuthat a fejlettebb fogyasztói szervezetekbe.

A légkör nedvességtartalma (akkor is van, ha nem érezzük) nagy szerepet játszik a kőzetek mállásában, mivel a kémiai folyamatok vizes oldatokban játszódnak le. A levegő páratartalma segít a növényeknek átvészelni a száraz, aszályos időszakot.

A légkör befolyásolja Földünk éghajlatát a "dermesztően zord" Világűrben. Üvegházhatása, hőszigetelése nélkül bolygónk klímája 34 şC-kal lenne hidegebb. Ez Magyarországon -24 şC-os évi középhőmérsékletet jelentene a mai +10 şC-os középhőmérséklettel szemben. A ritka anyagú, de vastag légkör és főleg az ózonpajzs csökkenti, s ezáltal megvédi a Földet a káros kozmikus sugárzásoktól, a túlzott mértékű felmelegedéstől. Kevés kivételtől eltekintve elégeti a légkörbe hatoló veszélyes meteorokat, tehát védelmezi az életet.

A levegő élőhely is. Itt nemcsak a szembetűnő, jól látható madarakra, denevérekre, ízeltlábúakra kell gondolni, hanem arra a légköbméterenként több ezer aeroplanktonra is, melyeket a szél szállít. Ide tartozik számos vírus, baktérium, gombaspóra, jelentős mennyiségű virágpor (pollen) és repített mag, de lehetnek algák és apró, gyengén repülő ízeltlábúak (pl. levéltetvek, kis pókok...) is.

A légkör ipari nyersanyagokat is tartalmaz. Az oxigén és nitrogén mellett ide sorolhatjuk például a nemesgázok közé tartozó neont és kriptont, melyek csak a levegőből nyerhetők ki.

A Föld légköre a légi közlekedés - egyre jelentősebbé váló - színtere.

### 3.2.2. Tiszta levegőt!

A levegő a természetben tiszta, tisztább - ha nem is "ózondús" (mert az 03 igen mérgező gáz) - mint az épített környezetben. Legtisztább a barlangok és a magashegyek levegője, de az erdők, vízpartok környéke is jóval kevesebb szennyeződést tartalmaz, mint például a városi levegő.

Sajnos az emberi tevékenység igen sokféleképpen és igen sok forrásból (ipar, közlekedés, mezőgazdaság, háztartások...) szennyezi a levegőt, s ezen keresztül elsődlegesen légzőszerveinket is. Por, korom, szénmonoxid (CO), szén-dioxid (CO2), nitrogén-oxidok (NOx), kén-dioxid (SO2), ólom (Pb) és szénhidrogén (CH) származékok, halogénezett vegyületek.... okoznak kárt egészségünkben, környezetünkben. A gázszennyezők egy része (SO2, NOx), savat képez a levegő vízgőztartalmával és savas kémhatású csapadékként ("savas eső") mérgezi a talajt, a növényzetet, oldja, s ezáltal károsítja az épületek és szobrok anyagát is ("kőrák"). Az így sérült és részben pusztult erdőterületek nagyságát csak Németországban 4 millió hektárra becsülik!

Az utóbbi évtizedekben a Földet védő "ózonpajzs" is veszélybe került. A sztratoszférában haladó, hangnál sebesebb szuperszonikus repülőgépek égéstermékei, valamint a különböző szórópalackok (sprayk) hajtógáza, a freongáz az ozonoszférába emelkedve elbontja az ózont. Az előrejelzések 2100-ra az ózon 15%-os csökkenését jósolják. Ennek megakadályozására a szórópalackokban a freont szén-dioxiddal, butánnal, sűrített levegővel helyettesítik. Mivel a szén-dioxid többlet az üvegházhatást fokozza, így ez sem megoldás hosszabb távon.

A légkörhöz tartozik a benne terjedő hang is. Ha erős és kellemetlen, zajnak hívjuk. Érdekes, ilyet a természetben igen ritkán találunk. A zajártalom - bár nem mindig feltűnő - fárasztja szervezetünket. Az oda nem illő hanghatás (pl. erdőben szóló magnó) mindig zajszennyezést okoz.

A légkörön át hat az esztétikai, vizuális szennyezés is. Ez lehet egy tájidegen lakóépület, egy elhanyagolt bányaudvar, egy "emberidegen" lakótelep, de egy ízléstelen, rendetlen sátortábor is.

### 3.2.3. Az időjárás elemei, légköri folyamatok

Túráinkon - még a legügyesebb, legbátrabb hegymászó társainkat is beleértve - a légkör legalsó rétegében: a troposzférában (kb. 10 kilométerig terjedő magasság) tevékenykedünk. Itt játszódnak le azok az időjárási jelenségek, melyek ismerete, előrejelzése fontos lehet a túra sikere érdekében.

Időjárásnak nevezzük a napsugárzás, a hőmérséklet, a szél és a csapadék - mint időjárási elemek - állandó változását.

A napsugárzás az időjárási változások motorja, energiaforrása. A besugárzás mértéke (nagysága) döntően a napsugarak beesési szögétől függ (napszakok, évszakok). A légkör állapota (vízgőz, portartalom, felhőzet) módosíthatja ezt. Befolyásolja a besugárzás időtartama (nyáron hosszabb, télen rövidebb ideig tart), a felszín sugárzást elnyelő, ill. visszaverő képessége (például a sötét talajok elnyelik, a homok- ill. hóval borított felszínek visszaverik a sugárzást). Jelentős a domborzat módosító hatása is (északi- és déli lejtők eltérő felmelegedése).

A hőmérséklet a besugárzás függvénye, mert a légkör a földfelszín közvetítésével, alulról melegszik fel. A felszíntől távolodva a hőmérséklet egyre csökken (100 méterenként 0,5 şC-ot).

Az "alulról" történő felmelegedést bizonyítja az a tény is, hogy a legerősebb besugárzást (déli 12 óra körül) mindig 1-2 órával követi a napi hőmérsékleti maximum (14 óra körül).

A szél a felszín különböző mértékű felmelegedése következtében alakul ki, a légnyomáskülönbség miatt. A meleg felszín fölött a levegő is felmelegszik, kitágul és fölemelkedik, így ott kisebb lesz a légnyomás. A nagyobb légnyomású, hűvösebb térségből ide áramló vízszintes légmozgást nevezzük szélnek.

Csapadék a légkörben mindig jelen lévő vízgőzből válhat ki lehűlés esetén. Ilyenkor a levegő telítetté válik (harmatpont, vagy kondenzációs pont), s a vízgőz folyékony vízcseppek, ill. 0 şC alatt jégkristályok formájában kicsapódik.

A lehűlés leggyakrabban a levegő felemelkedése miatt történik (például a hegyoldalak mentén felszálló levegő lehűlése során, vagy erős felmelegedés esetén a könnyű meleg levegő gyors feláramlása következtében).

A kicsapódott víz felhőként, ködként jelenik meg. A köd a felszínen, a talajszint közelében kialakult "felhő". A látótávolság ilyenkor kevesebb, mint 1 kilométer. A nedves levegő lehűlését itt nem a felemelkedés okozza, hanem a felszín kisugárzása, a lehűlt levegő áramlása, keveredése.

A talajfelszín lehűlésének hatására a levegőből talajmenti csapadék válik ki. Derült, szélcsendes éjszakákon, mikor a levegő hőmérséklete harmatpont alá süllyed 0 şC feletti hőmérsékleten harmat, 0 şC-nál alacsonyabb hőmérsékleten dér válik ki. Mikor az erősen lehűlt felszín fölé melegebb, nedvesebb levegő áramlik, a kicsapódó vízgőzből zúzmara képződik.

A hulló csapadék forrásai a felhők, melyek vízcseppekből, növekvő jégkristályokból tömörülnek össze. Ha ezek felemelkedés közben kellően "meghíztak", úgy a felszálló légáramlás már nem képes lebegve tartani, s megkezdődik a csapadék hullása. Érdemes megkülönböztetni legalább két felhőtípust.

A gomolyfelhő: tömött, fehér - lehet szürke színű is -, éles határvonalú. A levegő gyors felemelkedésével és lehülésével keletkezik. Rövid "életű", főleg meleg időben képződő típus. A belőle hulló csapadék záporszerű, tehát intenzitása térben és időben gyorsan változik.

A réteg(es) felhő: laza, rostos szerkezetű, szürkés, elmosódott határú. Lassú - hideg légtömegekre történő - felsiklással keletkezik, így tartós, nagy kiterjedésű esőzést okoz. Csapadéka térben és időben egyenletes eloszlású. Elsősorban a téli félévre jellemző.

A szilárd csapadék hó, vagy jégeső. A cseppfolyós csapadék intenzitásától függően lehet eső, záporeső, zivatar. A zivatar villámlással, mennydörgéssel kísért zápor. A villám az eltérő elektromos töltéssel rendelkező felhőrészek és/vagy felszíni tárgyak feszültségkülönbsége miatt jön létre. Útja a legkisebb ellenállású térrészeken át vezet, ez a felizzó (plazmaállapotú) villámcsatorna, melynek robbanásszerűen felhevült anyaga kitágul, majd összehúzódásakor óriási erejű hangjelenséget produkál. Ez a mennydörgés.

Folytatás: Vízburok (hidroszféra)

2. kötet: Időjárás prognózis

Forrás: A Magyar Természetbarát Szövetség honlapja

Zöld kalandra fel! - MTSZ - Tippek vízitúrázóknak - Umann Kornél