## Lewis Carroll # Alice Csodaországban
Első fejezet Lenn, a Nyuszi barlangjában Második fejezet Könnytó Harmadik fejezet Körbecsukó meg az egér hosszú tarka farka Negyedik fejezet Gyíkocska Ötödik fejezet A hernyó tanácsot ad Hatodik fejezet Békétlenség, bors és baj Hetedik fejezet Bolondok uzsonnája Nyolcadik fejezet A királyi krokettpálya Kilencedik fejezet Az Ál-Teknőc története Tizedik fejezet Homár-humor Tizenegyedik fejezet Ki lopta el a lepényt? Tizenkettedik fejezet Alice tanúvallomása |  | Egész aranyló délután csak szeltük a vizet, két ügyetlen, parányi kar buzgón evezgetett, küszködtek a kormánnyal a parányi kis kezek. Három kőszivü kisleány! Ily álomszép időben nem átall kérni egy mesét, mely "száll, mint füst a légben". Mit ér egy árva nyelv, ahol három szól ellenében? Az első kislány szigorú, azt parancsolja: "Rajta!" Reménykedik a második: "Milyen lesz? Csudafajta?" A harmadik belekotyog, sose pihen az ajka. De aztán csend lesz hirtelen, s már a tündér nyomában barangolnak az új csodák ismeretlen honában, hol vad s madár beszél. Kicsit hisznek is a csodában. Ám a képzelet kútfeje apadni kezd. Elég! Fáradt a mesélő ajak, hagyjuk hát a mesét. "Majd folytatom..." "Most van a m a j d !" sikongják szerteszét. Így nőtt, szövődött a mese, amíg a perc haladt. Most vége. Összefűztem a fura-szín szálakat, s víg csolnakunk már hazatart az alkonypír alatt. Alice, tied ez a mese, tegye gyöngéd kezed szép gyermekálmaid közé, miket emlékezet tart össze, mint hervadt csokort, mit zarándok szedett.
A mű eredeti címe: Alice’s Adventures In Wonderland Fordította: Kosztolányi Dezső A fordítást az eredetivel egybevetve átdolgozta: Szobotka Tibor ISBN 963 11 0125 8