# 78. A VADLÚD.

Egyéb neve: őszi lúd, téli lúd, lazsnak lúd.

(Anser fabalis Lattr.)

KÖZÖMBÖS.
78. A VADLÚD.

Leirás. Csőre fekete, körme és az orrlyukak között egy narancsszínű, keresztbefutó és elég széles pászta. Az összetett szárny hegye túljár a farkon. Főszine barnásszürke világosodó tollszélekkel; a mell világosabb; a szárny evedzőtollai barnásfeketék. Szeme sötétbarna, lába narancsszínű, vörösesbe húzó.

Fészke nem áll Magyarországon, mert ez a lúd nálunk csak téli vendég, mely az éjszaki fok tájának rettenetes téli hidege elől menekül a mi enyhébb tájainkra, bevárva, a mig a tavasz beköszönése jelt ad neki is, hogy a jegestenger tájain álló fészkelő helyeire visszatérjen és újból a fiasításnak éljen. Rideg hazájában tákolt fészket épít, a melybe hét-tíz fehér tojást tojik; kotolás közben ha távoznia kell, mindenkor betakarja tojományát, hogy ki ne hülhessen.

Őszrekelvén az idő, a vadlúd tengernyi seregekbe összeverődve délnek vonúl és egy része eléri hazánkat is, hol az őszi vetéseket tömegével helyen-közön szinte elborítja és ha, mint rendesen egy-egy megszállott helyen kitart és oda rendesen visszatér, a vetés koppasztásával, kitépésével és túlságos gázolásával foltonként érzékeny kárt is okozhat.

Ha telünk nagyon kemény és vastag hóréteg borítja a vetéseket, a vadlúd délre vonul és egy része átmegyen még a földközi tengeren is.

De mihelyt enyhül az idő, a lúd visszatér. Innen a pásztoremberek helyes jóslása: ha a vadlúd délnek vonul, nagy hideget várhatunk, ha éjszaknak tart, megenyhül a tél is. Átlag márczius elején a vadlúd nagyon felgyülekezik és alkalmas idő és széljárás keltével nagy seregben elindúl fészkelő helyére, hol lánczokra szakadozva, eloszlik az északi sarkvidék sivár területein.