# A FAKÓ RÉTIHÉJA.
Circus macrurus (GM.) 1771.

[Accipiter macrourus, Falco macrurus GM. – Circus pallidus SYKES. – Circ. dalmatinus RÜPP. – Strigiceps pallidus BP. – Circ. Swainsonii SMITH. – Glaucopterix pallidus KAUP. – Strigic. desertorum BRHM. – Falco pallidus SCHL u. SUSEM.]

Jegyei: az első evező belső kivágásának kezdete alig vagy nem is nyulik ki a szárnyfedők végein, az ötödik evező nem szűkített (Kép.); fátyolkoszoruja jól kivehető. Öreg hím feje és felső részei halavány kékesszürkék, altest fehér. Fiatalabb hímek felül barnák, némi rozsdás szegélyekkel, főleg a szárnyfedőkön; alul halvány rozsdaszínűek némi vörösbarnás szárfoltozással, főleg a has táján. Ezekhez hasonlítanak a tojók, de nagyobb termetűek, úgy a fiatalok is, csakhogy alul egyszínűek minden foltozás nélkül. Lábak és viaszhártya sárgák; az öregek szeme azonképpen, a fiataloké barna; csőr fekete vagy feketés kékesszürke.

Mértéke: H. 43–42,5; Sz. 33,2–36,8; F. 21,2–25; L. 6,4–7,2; Cs. 2,3–3 cm.

Dél- és Közép-Európa lapályos, puszta helyein fordul elő, különösen a Duna és Tisza mellékén, a Dobrudsában, Balkán félszigeten, Dél-Oroszországban; Ázsiában úgy Afrikában is kerül. Nálunk meglehetős közönséges, mindenesetre nem oly ritka mint eddig gondoltuk. Kezeim közt legalább is annyi vagy több fordult meg, mint az előbbi fajból, kivált költözködés szakában. Márczius utolsó napjaiban érkezik. Szokásairól és gazdasági jelentőségéről a következő fajnál mondok el egyetmást. Fészkelni a földön szokott s vetésekben, réteken tanyázik, az erdőt kerüli. 4–5 tojása kissé zöldesen áttetsző fehér és sárgás vagy vörösesbarna pettyekkel, egyes violaszürkés foltokkal tarkított, de néha egyszínű.