# A PÁSZTOR GÉM.
Ardea bubulcus Sav. 1809.

[Ardea lucida RAF. – Ardea ibis HEUGL. – A. coromandelica LICHT. (nec. BODD.) – A. æquinoctialis MONTG. – A. russata KEYS. & BLAS. – A. ruficapilla VIEILL. – Bubulcus ibis ANT. – Buphus russatus ADAMS. – Buphus bubulcus SALV.]

Jegyei: akkora mint előbbi, csőre narancssárga, tollazata egészen fehér, csak begyén, fejtetején, hátán rozsdavöröses, szőrszerűen foszlott. Mértéke: Sz. 25; F. 14; L. 7; Cs. 5 cm. (HUSZTHY gyüjt.)

Ezt az Afrikában, Nyugot-Ázsiában honos madarat Európában csak mint nagy ritkaságot észlelték a délibb részekben, de nem csupán vendégeskedve, hanem fészkelve is. Hazánkban szintén néhányszor kapóra jött s habár fészkét nem találták még, bizonyosra vehető – tekintve előfordulásának körülményeit és időpontját – hogy költött nálunk. Az első honi példányt gróf TELEKI SAMU lőtte az Obedska-bara-ban Kupinovónál 1884-ben.* Két évvel utóbb ugyanott ifj. HODEK EDE lőtt két darabot*, 1887-ben junius 8. és 9-én pedig a kolodjvári mocsárban báró KALBER MATTEN-nek sikerült hat darab közül 3-at elejtenie.* Temes-Kubinnál végre 1892 április 15–19. közt MENESTORFER G. gátbiztos kerített egy példányt,* mely a réten lovak közt volt megszállva. Hogy mindezek hová kerültek? nem sikerült kinyomoznom. De bizonyos, hogy HODEK bécsi præparátor kezei közé több jutott belőlük s hogy a kubini példány külföldre vándorolt. HODEK-től egyetlen egy származott vissza hozzánk, melyet ő 1885 junius 3-án ugyancsak Temes-Kubinnál lőtt. Ezt az öreg hímet HUSZTHY Ö. szerezte meg gyűjteménye számára, mely mai napig az egyedüli magyar bizonyító példány.