# IX. CSALÁD.
LÚDFELÉK.
ANSERIDAE.

Némileg hasonlítanak a réczékhez, de csőrük hegye rendszerint nem lapos, hanem keskenyebb, mint a magas csőrtő; a kávaélek fogazása legtöbb fajnál nem fésüs, hanem gorombább, fűrészes s a káva szélén van nem az oldalán; a csőrköröm a felső káva hegyét, majdnem minden fajnál, egészben elfogja; a szárnyak a fark végeig, vagy azon túl terjednek; a fark középhosszú, elkerekített vagy egyenes; a csüdjök magasabb, mint a réczéké, hosszabb a belső ujjnál (karommal) vagy azzal egyforma; a karmok szabadok, nincsenek az úszóhártyába nőve; a tojó kisebb a gunárnál, de tollazatra legtöbb fajnál nem különböző; inkább szárazon tartózkodnak, ámbár mocsarak, tavak közelében; főleg inni járnak a vízre és hálásra, költéskor legtöbbet vannak a nádasokban, hol fészkelnek; lassabban úsznak, mint a réczék, miközben mellük s begyük merül leginkább a vizbe, míg hátulsó részük kiemelkedik; nyakukat járkálás, úszás, repülés közben mindig kinyújtva tartják s nem húzzák úgy be, mint a kacsák; társaságkedvelők, lassú huhogó szárnycsapással repülnek, miközben a vonuló társaság ferde vagy ékalakú vonalba sorakozik s rendesen «gágog»; leginkább fiatal növénycsemetéket, friss, gyenge hajtásokat legelésznek, de magvakat is esznek; igen vigyázók, vadak.