# 62. A MOLNÁRFECSKE.

Egyéb neve: fehérmellű fecske, gatyás fecske, kapczás fecske, berczés fecske.

(Chelidon urbica L.)

HASZNOS.
62. A MOLNÁRFECSKE.

Leirás. Kisebb a füsti fecskénél és ettől könnyen megkülönböztethető. Első tekintetre fehér-fekete tarka. Torka, begye hasa fehér és ilyen színű a farcsíkja is; feje, tarkója, dolmánya, szárnya és farka fekete, de az utóbbi csak mélyen kivágva, nem villás. Csőre fekete, apróka lábai fehér pehelylyel borítva, innen «gatyás» és «berczés». Szája is kevésbbé öblös. Fészkét félgömbösre és zárva úgy rakja sárból, hogy csak szűk bejárója van, építi pedig ereszek, párkányzatok alá, templomok, magas házak védelmet nyújtó részére, igen sokszor telepesen, majdnem gerezdformára egymás fölibe és alá ragasztva. Fészekalja öt, néha hét fehér tojásból áll.

Élete módja. Ha a füsti fecske belső házi madár, mert sokszor a ház tűzhelye fölött is folytatja családi életét: akkor a molnárfecske inkább városi, mert az emberi építményekre és hajlékokra kivülről rakja szilárd és aránylag nagy fészkét. Még hegyes vidék sziklás helyeitől sem idegen és ott a meredek szirtfalon rakja madár-hajlékát, gondosan figyelve, hogy eső ne érhesse. Némely faluban, a hol a házak padlása teljesen el van zárva, a füsti fecske el is marad; de itt a molnárfecske lép a helyére, építvén a házak külsejére sokszor igen népes fészektelepeit. A molnárfecske is röpülő bogársággal él és tisztán csak röpülve bir megélni, mert lába picziny, csak megkapaszkodásra alkalmatos.

Ennélfogva ez a fecske is hasznos madár. Az ember szemében nem oly kedves, mint a füsti fecske, mert nem oly barátságos, nem oly illeszkedő, mint ez. Nem is gyönyörködteti az embert semminémű dalával és a zárt fészek elrejti családi életét is. Tavaszkor későbben érkezik mint a füsti fecske; őszkor pedig a tornyokra, házakra, néha fákra való gyülekezésnél ő alkotja a tömeget. Tudjuk, hogy jól felgyülekezve valamely őszi napon csak eltűnik – el a délszak messzeségébe. Minden védelemre rászolgál.