Kovács Gábor 
Informatikai ismeretek

Kézirat

Tartalomjegyzék
Bevezetés
1. Fejezet: Hardver Alapok
1. 1. Fejezet: Elektronikai Alapfogalmak
1. 2. Fejezet: Informatikai Alapfogalmak
1. 3. Fejezet: Számábrázolás
1. 3. 1. Fejezet: Kettes Számrendszer
1. 3. 2. Fejezet: Nyolcas Számrendszer
1. 3. 3. Fejezet: Tizenhatos Számrendszer
1. 3. 4. Fejezet: Konverzió A Számrendszerek Között
1. 3. 5. Fejezet: Számábrázolás A Számítógépen
1. 4. Fejezet: Kódolás
1. 5. Fejezet: Adatszerkezetek
1. 5. 1. Fejezet: Homogén Adatszerkezetek
1. 5. 2. Fejezet: Heterogén Adatszerkezetek
1. 6. Fejezet: Kommunikáció
1. 6. 1. Fejezet: Port
1. 6. 2. Fejezet: Busz
1. 7. Fejezet: Megszakítás
2. Fejezet: Bemeneti Perifériák
2. 1. Fejezet: Billentyűzet
2. 2. Fejezet: Egér
2. 2. 1. Fejezet: Pozícionáló Gömb
2. 2. 2. Fejezet: Érintőegér
2. 2. 3. Fejezet: Fényceruza
2. 2. 4. Fejezet: Digitalizáló Tábla
2. 3. Fejezet: Képdigitalizáló
2. 3. 1. Fejezet: Kézi Képdigitalizáló
2. 3. 2. Fejezet: Lap Képdigitalizáló
2. 3. 3. Fejezet: Dob Képdigitalizáló
2. 3. 4. Fejezet: Fotó Képdigitalizáló
2. 3. 5. Fejezet: Árukódleolvasó
2. 4. Fejezet: Botkormány
2. 4. 1. Fejezet: Auditív Botkormány
2. 4. 2. Fejezet: Játékpad
2. 4. 3. Fejezet: Kormány
2. 4. 4. Fejezet: Szőnyeg
2. 5. Fejezet: Mikrofon
3. Fejezet: Kimeneti Perifériák
3. 1. Fejezet: Monitor
3. 2. Fejezet: Virtuális Szemüveg
3. 3. Fejezet: Adatkivetítő
3. 4. Fejezet: Nyomtató
3. 4. 1. Fejezet: Sornyomtató
3. 4. 2. Fejezet: Margarétanyomtató
3. 4. 3. Fejezet: Mátrixnyomtató
3. 4. 4. Fejezet: Termálnyomtató
3. 4. 5. Fejezet: Cseppnyomtató
3. 4. 6. Fejezet: Tintasugaras Nyomtató
3. 4. 7. Fejezet: Viasznyomtató
3. 4. 8. Fejezet: Lézernyomtató
3. 5. Fejezet: Rajzgép
3. 5. 1. Fejezet: Revolvertáras Rajzgép
4. Fejezet: Tároló Perifériák
4. 1. Fejezet: Memória
4. 2. Fejezet: Hajlékonylemezes Meghajtó
4. 3. Fejezet: Fixlemezes Meghajtó
4. 4. Fejezet: CD ROM  Meghajtó
4. 5. Fejezet: Szalagos Tárolóegység
4. 6. Fejezet: A: Meghajtó
4. 7. Fejezet: Zip Meghajtó
4. 8. Fejezet: Cserélhető Winchester
4. 9. Fejezet: Digitális Sétálómagnó
4. 10. Fejezet: Digitális Fényképezőgép
4. 11. Fejezet: Lyukszalag
5. Fejezet: Egyéb Perifériák
5. 1. Fejezet: Mikroprocesszor
5. 2. Fejezet: Alaplap
5. 3. Fejezet: Modem
5. 4. Fejezet: Hangkártya
5. 5. Fejezet: Kommunikációs Kártya
5. 6. Fejezet: Hálózati Kártya
5. 7. Fejezet: Grafikus Kártya
5. 8. Fejezet: Készülékház
5. 9. Fejezet: Szünetmentes Tápegység
5. 10. Fejezet: Televíziókártya
5. 11. Fejezet: Táskaszámítógép
6. Fejezet: A Számítástechnika Története
Felhasznált Irodalom

Bevezetés

Szakmai berkekben ismeretes, hogy új számítástechnikai szakkönyvet nagyon nehéz írni. Számtalan kiváló tudós, feltaláló és író megtette, de úgy látszik törekvéseik mégsem voltak teljesen célra vezetőek.
A mű elkészítését egy olyan átfogó, kizárólag az IBM PC (teljes nevén International Business Machines Personal Computer) hardverével foglalkozó összeállítás elkészítése inspirálta, amely alkalmas az önálló tanulásra, képességfejlesztésre, és az iskolai oktatásra is (legyen az általános-, közép- vagy felsőfokú). Ennek érdekében a műben számtalan táblázat helyet kapott, továbbá a bemeneti-, kimeneti- és tároló perifériák esetében a megfelelő fejezetek elején összefoglaló táblázat áll a Kedves Olvasó részére, amely némi eligazodást nyújt a számítástechnika csapdákkal teli piacán.
Számtalan helyen kellett létező márkanevet igénybe venni, amely minden esetben szerzői jogvédelem alatt áll. Ez esetben a ™ (teljes nevén Trade Mark) jelzés került alkalmazásra, amely jelezi, hogy az adott elnevezés valamilyen cég jogos tulajdonát képezi.
A könyv megírásakor alapul vettem azt a tíz éves gyakorlatot, amelyet eddig informatikusként szakmai körökben eltölthettem, amelyekkel oktathattam és számtalan érdekes feladatkört betölthettem. Itt szeretnék köszönetet mondani Nyíri Lajos barátomnak, aki vállalta művem szakmai lektorálását és saját tapasztalataival ötvözve útmutatásokat adott. Átadom neki a billentyűzetet, és következzék a saját meglátása.
“Manapság nagy merészségnek számít, ha valaki oktatás céljára valamilyen témájú szakkönyvet ír. Ennek a könyvnek az elkészítése sem számított könnyű feladatnak. Rengeteg munkát és energiát kellett belefektetni, hogy egy mindent számításba venni akaró általános mű készüljön el. Végül is többszöri egyeztetés után meglett a végeredmény, és Kovács Gábor informatikai mérnök barátomnak sok tapasztalata alapján kijelenthetem, hogy sikerült tömören a számítástechnikai hardver fejlődését és főbb állomásait, a számítógépeket és az azzal kapcsolatos eszközöket bemutatni a kezdetektől fogva napjainkig. Aki arra számít viszont, hogy ebből a közel 260 oldalnyi anyagból az egész hardvertant meg fogja tanulni, az csalódni fog. A mű ugyanis nem törekedett részletességre - ha néhány helyen még úgy is tűnik -, csak egy általános bemutatást nyújt. Így aki semmi számítástechnikai ismerettel sem rendelkezik, az is viszonylag rövid idő alatt valami fogalmat szerezhet ebben a témakörben a könyv elolvasásával. Ennek alapján elsősorban azoknak ajánlom, akik még csak most ismerkednek a hardverrel. (Szeghalom, 2001.)”
Nagyon remélem, hogy az elkövetkezendő oldalak minden olvasó számára hasznosak lesznek. Bármilyen kérdése van, forduljon hozzám bizalommal a kgblola@yahoo.com e-mail címen.

Jó tanulást kíván: a Szerző
Miskolc, 2001.

1. Fejezet: Hardver Alapok	

A hardverek felépítésének elsajátításához elengedhetetlen néhány alapfogalom és egyéb bevezető információ. Előre kívánjuk bocsátani, hogy a következő fejezetek elsősorban a könyv hatékonyabb megértése érdekében jöttek létre gondos válogatás után. Csak a legszükségesebb pontok lettek megvilágítva.

1. 1. Fejezet: Elektronikai Alapfogalmak

•	Analóg. Folytonos (vagy annak látszó) folyamatokból, műveletekből, tevékenységekből álló események által kibocsájtott olyan folyamatos jel, amely értelmezési tartományában bármilyen értéket felvehet. Átalakítása kétféle módon lehetséges:
•	A/D (teljes nevén Analog/Digital). A környezet analóg jeleinek illesztése a számítógéphez, amely csak digitális jelekkel képes feladatokat végezni.
•	D/A (teljes nevén Digital/Analog). A számítógép digitális jeleinek analóg jellé való alakítása úgynevezett valós idejű módon.
•	Áramerősség. Mértéke a vezető keresztmetszetén 1 másodperc alatt átáramló töltésmennyiség. Mértékegysége az amper (nevét a híres francia fizikusról, Ampère André Marie-ről (1775-1836) kapta), jele: A.
•	Áramkör. Adott funkciót elektronikus elemek megfelelő kapcsolásával megvalósító objektum. Megvalósítása általában a NYÁK (teljes nevén a NYomtatott ÁramKör) lemezen történik, amelyet PCB (teljes nevén Printed Circuit Board) névvel is illetnek.
•	Digitális. A számítástechnikában bináris jellegű számábrázolást jelent, amely szerint ha van jel, az a logikai 1-et, ha nincs, az a logikai 0-át képviseli. A jel jelenlétét (tehát azt, hogy van-e vagy nincs) egy-egy feszültségszint határozza meg.
•	Elektromos ellenállás. Akkor beszélünk róla, ha egy vezetőn 1 amper erősségű áram folyik át 1 volt feszültségkülönbség mellett. Mértékegysége az ohm (nevét a híres német fizikusról, Ohm Georg Simon-ról (1787-1854) kapta), jele: .
•	Elektroncső. Villamos jelek előállítására, erősítésére vagy átalakítására szolgáló áramköri elem.
•	Feszültség. Két pont közötti potenciálkülönbségnek a meghatározására szolgáló adat. Ha két különböző feszültségű pontot vezetővel kötünk össze, akkor a feszültségkülönbség kiegyenlítése irányába elektromos áram indul meg. Típusai:
•	Egyenfeszültség. Olyan villamos feszültség, amely irányát nem változtatja. Jele: .
•	Váltófeszültség. Olyan villamos feszültség, amelynek iránya és nagysága idővel változik. Jele: .
	A feszültség mértékegysége a volt, jele: V. Magyarországon a hálózati feszültség 220 V/50 Hz, még az Amerikai Egyesült Államokban és Ororszországban 110 V/60 Hz.
	Érdemes megjegyezni, hogy a magyar szabványok szerint az 550 V/50 Hz-et meghaladó feszültséget nagyfeszültségnek nevezzük.
•	Félvezető. Olyan anyag, amelynek elektromos vezetőképessége változtatható, ellentétben a vezetőkkel és a szigetelőkkel.
•	Flip-flop. Az úgynevezett bitstabil multivibrátor vagy billentőtároló elterjedt neve. Valójában két stabil állapottal rendelkező áramkör. Kimenetének állapota 0 vagy 1 lehet.
•	Frekvencia. A rezgések számának és időtartamának hányadosa. Mértékegysége a hertz, jele: Hz.
•	Integrált áramkör. Olyan elektronikus áramkör, amelyben több alkatrészt ugyanabban az áramköri tokban egyesítenek.
•	Jel. Valamilyen fizikai mennyiség időbeli változása, amit adatok ábrázolására kiválasztottunk.
•	Kollektor. Olyan áramköri elem, amely ha feszültséget kap, a belsejében levő kapcsoló vagy átbillen, vagy sem.
•	Latch. Bitek egy csoportját eltároló, a gyorsan változó adatokat statikus állapotba alakító áramkör. Általában olyan kimeneti egységnél használatos, amely veszi és megtartja a neki küldött bitmintát. A latch valójában flip-flop-ok (lásd az alfejezetben korábban) gyűjteménye.
•	LED. Teljes nevén Light Emitting Diode. Bekapcsolt-kikapcsolt állapot jelzésére alkalmas optoelektromos eszköz. A háztartási elektronikában, informatikában, általános elektronikában és a különböző vezérlőpaneleken felváltották a jelzőlámpákat alacsony fogyasztásuk és hosszú élettartamuk miatt.
	Működési elve: a pn-átmenetek (két különböző típusú félvezető anyag (általában szilícium) határfelülete) fényt bocsájtanak ki, ha áram halad át rajtuk. Az általánosan használt modellek borostyánsárga, piros, vagy zöld fényben pompáznak (az elsőhöz, és az utolsóhoz 25 milliamper- még a középsőhöz 20 milliamper áramerősségre van szükség).
	Érdemes megjegyezni, hogy forgalomban vannak olyan modellek is, amelyek két különböző szín megjelenítésére képesek (a kombináció a borostyánsárga és a zöld szokott lenni).
•	Programozható logikai vezérlő (PLC (teljes nevén Programmable Logic Controller)). Olyan logikai rendszer, amely bizonyos bemenő jelkombináció esetén meghatározott kimenő jelkombinációt állít elő.
•	Relé. Az elektronika sok ágában alkalmazott szerkezet, amely valamilyen villamos áramkörben változást idéz elő (többnyire nyitja, vagy zárja azt) egy másik áramkörben beálló változás hatására.
•	Szabvány. Adott formaelőírásoknak megfelelő szabály. Néhány megjelenési formája:
•	ANSI (teljes nevén American National Standard Institute).
•	ASA (teljes nevén American Standards Association).
•	DIN (teljes nevén Deutsche Industrie Norm).
•	ISO (teljes nevén International Standardization for Organization).
•	USASI (teljes nevén United States of America Standard Institute).
•	Szigetelő. Olyan anyag, amely fajlagos ellenállásának (elektromos anyagállandó) és átütési szilárdságának (az a legnagyobb feszültség, amely még fenntartható az átütés létrejötte nélkül) folytán képes a galvanikus elválasztásra.
•	Teljesítmény. Az 1 amper erősségű egyenáram munkája olyan vezetékben, amelynek két vége között 1 volt feszültségkülönbség van. Mértékegysége a watt (nevét a híres angol technikusról, James Watt-ról (1736-1819) kapta), jele: W.
•	Tranzisztor. Három- vagy négy kivezetésű aktív félvezető kristály, mely áramerősítésre, rezgéskeltésre és impulzusok átvitelére használatos.
•	Vezető. Olyan anyag, amelyben az elektromos töltések külső elektromos tér hatására elmozdulnak. Osztályozásuk:
•	Első számú vezetők. Ide tartoznak a fémek, amelyekben az áramvezetést szabad elektronok biztosítják.
•	Második számú vezetők. Ide tartoznak az elektrolitok (oldatok, cseppfolyós anyagok vagy olvadékok, esetleg szilárd anyagok), amelyekben az áramvezetést a disszociációjuk folytán felszabadult ionok biztosítják.
•	Harmadik számú vezetők. Ide tartoznak a szupravezetők (olyan fémek és ötvözetek amelyek rendelkeznek azzal a tulajdonsággal, amely szerint -273 C-on elektromos ellenállásuk gyakorlatilag a nullára csökken), és a plazmaállapotban levő anyagok.
	
	1. 2. Fejezet: Informatikai Alapfogalmak
	
•	Adat. Általánosított fogalom, az információ olyan építőeleme, amely számokat, karaktereket vagy tényeket ír le.
•	Aggregátum. Egy csoportra vonatkozó adatok halmaza.
•	Alapértelmezés. Az, amire a számítógép “gondol”, hacsak nem utasítják valamilyen más feladat végrehajtására.
•	Algoritmus. Egy meghatározott probléma megoldására adott utasítások sorozata.
•	Allokáció. Kiosztás, lefoglalás.
•	Állapot. Egy perifériális egység, vagy áramkör állapota, amely lehet aktív (értéke: 1) vagy inaktív (értéke: 0).
•	Bit. Az információ legkisebb eleme, értéke: 0 vagy 1. Magasabb váltóértékei növekvő sorrendben a következők:
•	Byte. Értéke: 1 byte = 23, azaz 8 bit. Értelmezési tartománya: 0 és 27 (azaz 255).
•	Kilobyte. Értéke: 1 kilobyte = 210, azaz 1024 byte.
•	Megabyte. Értéke: 1 megabyte  = 220, azaz 1 048 576 byte.
•	Gigabyte. Értéke: 1 gigabyte = 230, azaz 1 073 741 824 byte.
•	Terabyte. Értéke: 1 terabyte = 240, azaz 1 086 511 627 776 byte.
•	Bitsebesség. A kommunikáció sebességének mértékegysége, amely rendszerint a másodpercenként továbbítandó bitek számát jelöli. Mértékegysége a baud, amelyet feltalálójáról, Jean-Michel Baudot-ról (1845-1903) kapta.
•	Boole-algebra. A szimbolikus logika fogalmait kifejező matematikai formalizmus, amelyet George Boole (1815-1864) angol matematikus javasolt. Olyan változókat használ, amelyek két értéket vehetnek fel (1 - igaz, 0 - hamis). Műveleteket definiál, amelyeknek elsősorban a logikai- és áramköri kapuknál van nagy jelentősége. Ezek a következők lehetnek:
•	logikai szorzás (“és” művelet (konjunkció)). Jele: AND.
•	logikai összeadás (“vagy” művelet (diszjunkció)). Jele: OR.
•	logikai tagadás (“nem” művelet (negáció)). Jele: NOT.
•	Boot. Az operációs rendszer számítógép-indításához szükséges elemeinek betöltése a memóriába.
•	Bug. Számítógépes programban felmerülő, váratlan hiba.
•	Deszkriptor. Leíró adat.
•	Esetérzékenység. Olyan esemény, amikor fontos, hogy a billentyűzetről bevitt karakter nagy- vagy kiskapitális.
•	Fekete doboz. Olyan rendszer, amelynek külső viselkedése a mérvadó. A benne történő eseményekkel nem foglalkozunk. További elnevezése: black box.
•	Hardver. Lásd periféria.
•	Házi számítógép. Teljes nevén TeleVision Computer (TVC). Az 1970-es és 1980-as évek kedvelt hobbiszámítógépe, amely kimenetként a televízió képernyőjét és hangszóróját használta. Olcsó előállíthatóságának és tág hardverparkjának köszönhetően a személyi számítógépek úttörőjének tekinthető. A legelterjedtebb modellek az Altair 8800, Amiga 500, Amiga 1200, Atari 800, Commodore 16, Commodore 64, Commodore 64 Plus 4, Commodore 128, Enterprise, Family Computer, HT 1080 Z School Computer, Primo, Sinclair Spectrum és a magyar fejlesztésű Videoton TVC.
•	Hüvelyk. Mértékegység, amelynek értéke 2,54 cm. További elnevezése: col (német nyelven), inch (angol nyelven).
•	Ikon. Egy program vagy egy művelet grafikus szimbóluma.
•	Információ. Valamilyen tartalommal bíró ismeret, jel.
•	Input. Bemenet.
•	Interfész. Két funkcionális egység összekapcsolhatóságát és együttműködését biztosító előírások összessége. Ezek a következőkre terjedhetnek ki:
•	Fizikai-mechanikai jellemzők.
•	Definiált jelek és azok elektromos jellemzői.
•	Egyes funkciókat realizáló jelszekvenciák.
•	Definiált műveletek.
•	Játékszámítógép. A számítógépek olyan speciális vállfaja, amelyek a szórakozást célozták. A köznapi szóhasználatban videojáték néven ismeretes. A technika fejlettségének köszönhetően még ma is forgalomban vannak. A legelterjedtebb modellek a Dreamcast, Gameboy, Gamegare, Gameplay, Genesis, Sega Megadrive, Sony Playstation. Ebbe a csoportba sorolhatók az 1980-as évek legkedveltebb szórakozóeszközei, az úgynevezett kvarcjátékok. Az előző modellekhez képest egyetlen játékot tartalmaznak, még a többihez speciális adathordozókon árusítanak újabb játékszoftvereket.
•	Jumper. Kicsiny áramköri elem, amely nyitott, vagy rövidre zárt állapotban befolyásolja egy-egy hardverelem működését.
•	Klón. Rendszerint egy hardver elem utánzata vagy hasonmása.
•	Kompatibilitás. Hardverek és szoftverek közötti átjárhatóság, amely kétféle lehet:
•	Lefelé kompatibilis. Egy rendszer csak a tőle alacsonyabb fejlesztésű rendszerekkel képes kommunikálni.
•	Felfelé kompatibilis. Egy rendszer a tőle alacsonyabb és magasabb fejlettségi szintű rendszerekkel egyaránt képes kommunikálni.
•	Konfiguráció. A számítógéprendszer teljesítményét és működési sebességét meghatározó szerkezeti elemek összessége.
•	Konverzió. Átalakítás.
•	Kód. Bizonyos információkhoz szabványos módon hozzárendelt rövidítés. Bővebben az 1. 4. fejezetben írunk róla.
•	Kurzor. A képernyőn látható (általában villogó) jelzés, amely a következő beírandó karakter pozícióját azonosítja (kivitelét tekintve lehet karakteres és grafikus). A kurzor pozícionálása annak mozgatása a képernyőn. Előfordul továbbá az egérnél (mint egérkurzor) és a joystick-nál hasonlóképpen (később még szó lesz mindkettőről).
•	Megfeleltetés. Adatok közötti kapcsolatok leírása. Típusai:
•	1: 1. Egy adatcsoport egy eleméhez egy másik adatcsoport egy eleme tartozhat.
•	1: N. Egy adatcsoport egy eleméhez egy másik adatcsoport több eleme tartozhat.
•	N: N. Egy adatcsoport több eleméhez egy másik adatcsoport több eleme tartozhat.
•	Mnemonic. Az emberi emlékezetet segítő jel, szimbólum.
•	Neumann-elv. Zsenialitásának köszönhetően a mai modern (4. generációs) számítógépekben is ezt alkalmazzák. Lényege, hogy a feldolgozásra váró és a feldolgozott adatok, továbbá maga a működtető program egyaránt ugyanabban a tárban helyezkednek el.
•	Neumann János Lajos. 1903-1957 között élt magyar származású matematikus. Részt vett 1944-ben az első számítógép (ENIAC (teljes nevén Electronic Numerical Integrator And Computer)) építésében.
•	Operandusz. Valamilyen művelet tárgyát képző objektum, azaz adat vagy annak nyelvi reprezentánsa.
•	Operációs rendszer. Olyan programrendszer mely a szoftver és a hardver (más megközelítésből a felhasználó és a számítógép) között teremt kapcsolatot. Kialakítása szerint lehet karakteres és grafikus (ez utóbbiak az úgynevezett GUI (teljes nevükön Graphical User Interface) rendszerek). Néhány megjelenési formája:
•	AIX.
•	COS (teljes nevén Commercial Operating System).
•	CP-67.
•	CP/M (teljes nevén Control Program/Monitor).
•	DOS (teljes nevén Disc Operating System).
•	Finder.
•	ITS.
•	Linux (nevét készítője (Linus Torvalds (1969-)) adta).
•	MULTICS (teljes nevén MULTiplexed Information and Computing Service).
•	MVS.
•	NOS.
•	OS/2 (teljes nevén Operating System/2).
•	RSX (teljes nevén Resource Sharing Executive).
•	RT-11.
•	Tops-10, 20.
•	Unix.
•	VMS.
•	VSE.
•	Vulcan.
•	Windows.
•	Operátor. Valamely művelet vagy algoritmus egy lépése. Programozási szempontból a műveleti jelek általános neve.
•	Osztott feldolgozás. A számítógép olyan üzemmódja, amely lehetővé teszi, hogy több folyamat időben összekapcsolva, látszólag egyidejűleg hajtódjék végre.
•	Output. Kimenet.
•	Periféria. A számítógépek adatbevitelére, adatkivitelére és adattárolására szolgáló külső vagy belső egység. Külső egységről akkor beszélünk, ha az a számítógép rendszerdobozán kívül helyezkedik el, még belső egységről akkor, ha az a számítógép rendszerdobozában található.
•	Programnyelv. Olyan mesterséges nyelv, amely számítógépi programok leírására szolgál. Típusai:
.	Alacsony szintű (más néven számítógépközeli). Technikai oldalról megközelítve olyan nyelv mely nem rendelkezik önálló keretrendszerrel. Megjelenési formája:
•	Assembly.
.	Magas szintű (más néven felhasználóközeli vagy problémaorientált). Technikai oldalról megközelítve olyan nyelv mely rendelkezik önálló keretrendszerrel. Megjelenési formái:
.	Imperatív nyelvek, amelyek alapeszközei az utasítások (amelyek a programot vezérlik) és a változók (amelyek segítségével a program feladatokat végez). Lehetséges változatai:
•	Eljárásorientált nyelvek:
•	Ada (nevét Augusta Ada Byron-ról (1815-1852) kapta).
•	ALGOL (teljes nevén ALGOrithmic Language).
•	BASIC (teljes nevén Beginner’s All-purpose Symbolic Instruction Code).
•	C (nevét készítői (Brian Kernighan (1942-) és Dennis Ritchie (1941-)) adták).
•	COBOL (teljes nevén COmmon Business Oriented Language).
•	CORAL (teljes nevén Computer On-line Real-time Application Language).
•	DIBOL (teljes nevén DIgital Business Oriented Language).
•	FORTRAN (teljes nevén FORmula TRANslator).
•	Midibol.
•	MODULA (teljes nevén MODULAtor).
•	Pascal (nevét a híres francia matematikusról és irracionalista filozófusról, Blaise Pascal-ról (1623-1662) kapta).
•	PL/1 (teljes nevén Programming Language/1).
•	Objektumorientált nyelvek:
•	Eiffel.
•	Java.
•	Simula.
•	Smalltalk.
.	Deklaratív nyelvek, amelyeknél ismeretlen az utasításfogalom, a programozó feladata a probléma megfogalmazása. Lehetséges változatai:
•	Funkcionális (vagy applikatív) nyelvek:
•	LISP (teljes nevén LISt Processing).
•	Logo.
•	Logikai (vagy predikatív) nyelvek:
•	PROLOG (teljes nevén PROgramming in LOGic).
.	Más elvű nyelvek, amelyek sem az imperatív, sem a deklaratív nyelvek csoportjába nem sorolhatók. Megjelenési formái:
•	APL (teljes nevén A Programming Language).
•	BCPL.
•	CGI (teljes nevén Common Gateway Interface).
•	CNC (teljes nevén Computer Numerical Control).
•	Comal.
•	DHTML (teljes nevén Dynamic Hypertext Markup Language).
•	GPSS (teljes nevén General Purpose Systems Simulator).
•	HTML (teljes nevén HyperText Markup Language).
•	Hypertalk.
•	Icon.
•	MIIS.
•	Mumps.
•	Oberon.
•	Occam.
•	Pilot.
•	PHP.
•	PERL (teljes nevén Practical Extraction and Report Language).
•	Plato.
•	Rexx.
•	SETL.
•	SGML (teljes nevén Standard Generalised Markup Language). Nem önálló programozási nyelv, mégis ebbe a csoportba tartozik. Olyan egyezményesen elfogadott alapelv, amely magába foglalja a szerkesztőjelek, speciális karakterek és formázó utasítások használatát. Ennek segítségével a különböző szövegszerkesztő programokban készített dokumentumok átjárhatóvá válnak. Az alábbi szabványok támogatják:
•	TEI (teljes nevén Text Encoding Initiative). A szöveg kódolására vonatkozó szabvány.
•	WYSIWYG (teljes nevén What You See Is What You Get). Olyan szabvány, amely előírja, hogy nyomtatásban az a szövegkinézet jelenjen meg, amit a felhasználó szerkesztéskor elképzelt.
	Érdemes megjegyezni, hogy az informatika zsargonjában két tesztmondat található, amelyek segítségével ellenőrizhető, hogy valóban a kívánt karakterek jelennek-e meg nyomtatásban. Ez magyar nyelven az “árvíztűrő tükörfúrógép” (tartalmazza a magyar ABC összes rövid és hosszú ékezetes betűjét), illetve angol nyelven a “the quick brown fox jumps over the lazy dog” (tartalmazza az angol ABC összes betűjét).
•	Snobol.
•	SQL (teljes nevén Structured Query Language).
•	RPG.
•	VHDL.
•	XML (teljes nevén eXtensible Markup Language).
•	Portábilis. Átjárhatóság, azaz amikor egy rendszer eleme minden gond nélkül átvihető egy másik rendszerbe.
•	Prompt. A képernyőn látható készenléti jel, amely arra utal, hogy a számítógép kész parancsaink fogadására.
•	Rendszer. Valamilyen logikailag összetartozó dolgok együttese.
•	Számítógép. Olyan automata, amely a benne elhelyezett program segítségével képes feldolgozni a bemeneti adatokat, és azokból kimeneti adatokat szolgáltatni.
•	Számítógépgeneráció. A számítógépek, és rajtuk keresztül a számítástechnika fejlődésének minőségileg megkülönböztethető szakaszaira használt osztályozási kategória. Ezek:
•	0. Relés (alkalmazás: 1940-es évek).
•	1. Elektroncsöves (alkalmazás: 1950-es évek).
•	2. Tranzisztoros (alkalmazás: 1960-as évek).
•	3. Integrált áramkörös (alkalmazás: 1970-es évek).
•	4. Magasan integrált áramkörös (alkalmazás: 1970-es évek).
•	5. Természetes kommunikációs (alkalmazás: 1980-as évektől napjainkig).
•	Szelektor. Olyan csatorna, mely egyszerre egy bemeneti- illetve kimeneti műveletet tud a központi egységgel végrehajtani.
•	Szemantika. Egy nyelvhez rendelt, célszerűen kialakított jelentésrendszer, azaz azon jelentések összessége, amelyeket egy nyelvben a megengedett karaktersorozatokhoz rendeltek. Érdemes megjegyezni, hogy a magyar nyelvtanban jelentéstant (szavak, szóelemek (jelek, képzők, ragok)) jelent.
•	Szemét. A számítógép memóriájában levő felesleges adatok, amelyek foglalják az értékes tárterületet más programok elől.
•	Személyi számítógép. Teljes nevén Personal Computer (PC). Kisteljesítményű, korlátozott feladatkör betöltésére képes mikroszámítógép. Az otthoni-, irodai- és oktatási feladatokban van nagy jelentősége. Jelenleg a legnagyobb személyi számítógépgyártó cégek közül első az IBM (alapítói: John Thomas Watson (1874-1956) és John Thomas Watson Junior (1914-1993)), második az Apple (alapítói: Steve Jobs (1955-) és Steve Wozniak (1950-)), harmadik a Hewlett-Packard (alapítói: William Hewlett (1913-) és David Packard (1912-1996)). A személyi számítógépek kategóriái:
•	AT (teljes nevén Advanced Technologie). Közvetlenül az XT (teljes nevén eXtended Technologie) gépeket követő bővített számítógép jelzése.
•	PC (teljes nevén Personal Computer).
•	RT (teljes nevén Rational Technologie).
•	XT (teljes nevén eXtended Technologie).
•	Szintaktika. Egy adott programozási nyelv programutasításokra és adatok leírására vonatkozó szabálya. Érdemes megjegyezni, hogy a magyar nyelvtanban szintaxis néven ismeretes, és mondattant, összefüggéstant jelent.
•	Szoftver. Maga a program, ami segítségével a felhasználó a számítógépét vezérelheti. Világviszonylatban az egyik legnagyobb szoftvergyártó óriás a Microsoft (alapítója: Bill Gates (1955-)). A szoftverek csoportjai:
•	Cardware. Szabadon másolható, forrása közzétehető, de kereskedelmi forgalomba nem hozható. Az írójának annyi kikötése lehet, hogy aki a programot lefuttatta, az küldjön a címére egy képeslapot, amelyen megírja a véleményét. A beérkezett képeslapok (vagy kártyák (angol nevükön card-ok)) számából lemérhető, hogy a program mennyire lett sikeres vagy sikertelen.
•	Courseware. Kifejezetten oktatási célokra készített program.
•	Éles. Olyan program, amely kizárólag kereskedelmi forgalomban kapható, forrása nem hozzáférhető, másolása illegális, és teljes körű szerzői jogok védik. Ellenben más programokkal, az éles változatokhoz a program írójának kötelessége dokumentációt mellékelni, továbbá a vásárlóval licencszerződést kötni, amely annak jogait védi (ez EULA (teljes nevén End User Licence Agreement) néven is ismeretes). Világviszonylatban a BSA (teljes nevén Business Software Alliance) felel ezen korlátok betartásáért.
•	Firmware. Olyan programok, amelyek a számítógép működéséhez elengedhetetlenek, és annak bekapcsolt állapota alatt végig a memóriában maradnak.
•	Freeware. Valójában ugyanaz mint a cardware, mindössze itt a program készítőjének nem lehet a kikötése, hogy a felhasználók írásba adják véleményüket.
•	Shareware. Egy átmenet a freeware és az éles programok között. Szabadon másolható ugyan, de a program írójának engedélyével csekély összegekért árusítható. Forrásanyaga nem publikus.
•	OEM. Teljes nevén Order Especially Manufacturing. Olyan “éles” verziójú program, amely kizárólag új számítógéppel hozható forgalomba. Előnye, hogy aki hivatalos márkakereskedőnél számítógépet vásárol, az magát a programot jutányos áron kapja. Hátránya, hogy a program csak a számítógéppel adható el ismételten.
•	Szó. Olyan információ egység, amely bizonyos szempontból egységnek tekinthető, értékei:
•	8 bit. Byte szervezésű.
•	16 bit. Egyszavas.
•	32 bit. Duplaszavas.
•	64 bit. Négyszavas.
	
	1. 3. Fejezet: Számábrázolás
	
	Az informatikában mérhetetlen jelentősége van a számábrázolásnak, hiszen az összes végrehajtható feladat erre vezethető vissza. A következő alfejezetekben bemutatásra kerül az a három számrendszer, amelyekben a számítógépek dolgoznak, illetve dolgozhatnak. Ezek a kettes, nyolcas és tizenhatos számrendszerek.
	Ezen számrendszereken kívül létezik még kettő, amelyekről szintén csak itt teszünk említést:
•	Hármas (ternális). Az egykori Szovjetunióban kísérleti jelleggel készített számrendszer, amelyhez - szintén a laboratórium falai között maradó - számítógép is készült. Elemei a 0, 1 és a 2 voltak. Készítőit az a cél vezérelte, hogy a kettes számrendszert kiegészítsék. Ez azonban nem került elfogadtatásra. Később a nyolcas és a tizenhatos számrendszer “kapta” ezt a feladatot.
•	Tízes (decimális). A köznapi életben használatos számrendszer, ezért egyszerűsége miatt értelmetlen a tárgyalása. Elemei a 0, 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 és a 9 lehetnek. Minden általánosságban (azaz a köznapi életben) használt numerikus kifejezés alapszámrendszere. Elkövetkezendő példáinkban is tízes számrendszerben adjuk az átalakítandó értékeket.
1. 3. 1. Fejezet: Kettes Számrendszer

Az informatikai számábrázolás legalapvetőbb rendszere, amely más néven bináris számrendszerként is ismeretes. Számjegyeinek értéke: 0 vagy 1 lehet. Az összes számrendszer visszavezethető rá, így ennek biztos megértése segít a később tárgyalásra kerülő számrendszerek elsajátításában is.
A Kettes Számrendszer Használata

.	lépés: készítsünk egy fekvő formátumú táblázatot, amelynek felső sorába kerüljenek a kettes számrendszer hatványai (1, 2, 4, 8, 16, stb.) jobbról-balra haladva, ügyelvén arra, hogy egyik hatványérték se lépje túl az ábrázolni kívánt számértéket (ugyanannyi lehet). A kapott érték felolvasása természetesen a köznapi életben megszokottan, balról-jobbra halad majd.
.	lépés: az ábrázolás már balról-jobbra haladva történik a következő elv szerint: a kívánt értéket osszuk el a legnagyobb helyiértékű hatvánnyal, és a kapott értéket írjuk a táblázatba azon hatványérték alá, mellyel az osztást végeztük. A maradékot jegyezzük fel, és a következő hatványértékkel osszuk el.
	A kettes számrendszerben az osztó és az osztandó értéke csak 0 vagy 1 lehet (érthető, hiszen ez a két számérték a mérvadó). Ha ennél magasabb az érték, tovább kell írni a hatványokat.
.	lépés: ellenőrzésképpen szorozzuk vissza a hatványokat az alattuk levő értékekkel.
Példa A Kettes Számrendszerhez

Írjuk fel a 2001-es számot.

1024	512	256	128	64	32	16	8	4	2	1	*	
1	1	1	1	1	0	1	0	0	0	1	**	

*: a következő 2048 lett volna, de az már több mint az ábrázolandó szám.
**: a számítás elve a következő:
•	2001 : 1024 = 1 (maradt: 977).
•	977 : 512 = 1 (maradt: 465).
•	465 : 256 = 1 (maradt: 209).
•	209 : 128 = 1 (maradt: 81).
•	81 : 64 = 1 (maradt: 17).
•	17 : 32 = 0 (maradt: 17).
•	17: 16 = 1 (maradt: 1).
•	1 : 8 = 0 (maradt: 1).
•	1 : 4 = 0 (maradt: 1).
•	1 : 2 = 0 (maradt: 1).
•	1 : 1 = 1 (maradt: 0).
A Példa Ellenőrzése

1 · 1024 + 1 · 512 + 1 · 256 + 1 · 128 + 1 · 64 + 0 · 32 + 1 · 16 + 8 · 0 + 4 · 0 +
 2 · 0 + 1 · 1 = 2001, azaz:

1024 + 512 + 256 + 128 + 64 + 0 + 16 + 0 + 0 + 0 + 1	=	2001	
2001	=	2001	

Tehát: 200110 = 111110100012.
Komplementerképzés

Fejezetünk végén érdemes szólni arról, hogy a számítógépen végzett matematikai műveletek mindegyike csakis kettes számrendszerben történik (ha a számítógép más számrendszerbeli számot kap bemenő adatként, valamilyen ábrázolási alakkal (később még szó lesz róla) tárolja).
A legelemibb művelet az összeadás (visszavezethető rá a szorzás művelete) és a kivonás (visszavezethető rá az osztás művelete). Mindkettőhöz alapvetően szükséges, hogy úgynevezett kettes komplementert képezzünk. Ennek a képzésnek három lépése létezik:
.	lépés: adott az eredeti (kettes számrendszerben tárolt) szám. Például: 01001110.
.	lépés: képezni kell ennek az egyes komplementerét, azaz ahol 1-eseket találunk azt felcseréljük egy 0-val és fordítva (tehát negálunk). Példánknál maradva: 10110001.
.	lépés: az egyes komplementerhez hozzá kell adni 1-et, hogy megkapjuk a kettes komplementert. Példánknál maradva: 10110010.
Érdemes megjegyezni, hogy összeadáskor a következő törvények érvényesülnek:
•	0 + 0 = 0.
•	0 + 1 = 1.
•	1 + 0 = 1.
•	1 + 1 = 0, és marad 1.
1. 3. 2. Fejezet: Nyolcas Számrendszer

Oktális számrendszer néven is ismeretes. Kevésbé gyakran használatos számrendszer, amely - mint korábban említettük - visszavezethető a kettes számrendszerre. Elemei a 0, 1, 2, 3, 4, 5, 6 és a 7 lehetnek.
A Nyolcas Számrendszer Használata 

.	lépés: készítsünk egy már ismert fekvő formátumú táblázatot, amelynek felső sorába kerüljenek a nyolcas számrendszer hatványai (1, 8, 64, stb.) jobbról-balra haladva, ügyelvén arra, hogy a hatványértékek ne csorduljanak túl, azaz ne legyenek nagyobbak mint az ábrázolni kívánt számérték (ugyanannyi természetesen lehet).
.	lépés: az ábrázolás a kettes számrendszerhez hasonlóan történik, azzal a különbséggel, hogy a táblázatban az aktuális hatványérték alá összesen nyolc számjegy valamelyike kerülhet: 0, 1, 2, 3, 4, 5, 6 vagy 7.
.	lépés: ellenőrzésképpen szorozzuk vissza a hatványokat az alattuk levő értékekkel.
Példa A Nyolcas Számrendszerre

Maradjunk a legelső példánknál, a 2001-nél.

512	64	8	1	*	
3	7	2	1	**	

*: a következő 4096 lett volna, de az már több mint az ábrázolandó szám.
**: a számítás elve a következő:
•	2001 : 512 = 3 (maradt: 465).
•	465 : 64 = 7 (maradt: 17).
•	17 : 8 = 2 (maradt: 1).
•	1 : 1 = 1 (maradt: 0).
	A Példa Ellenőrzése
	
	3 · 512 + 7 · 64 + 2 · 8 + 1 · 1 = 2001, azaz:
	1536 + 448 + 16 + 1		=		2001	
	2001		=		2001	
	
	Tehát: 200110 = 37218.
	
	1. 3. 3. Fejezet: Tizenhatos Számrendszer
	
	Hexadecimális számrendszerként is ismeretes, és az informatikában az egyik leginkább használatos számrendszer, amelyre ugyanúgy érvényes, hogy visszavezethető a kettes számrendszerre. Elemei a 0, 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, A, B, C, D, E és F lehetnek. A betűk bevezetésére azért volt szükség, mert mint láttuk, összesen 16 különböző értéket kell ábrázolni, amire a tizes számrendszer már képtelen (hiszen ott csak tíz számjegy áll a rendelkezésünkre). A maradék számjegyek ábrázolására bevezették az angol ABC első hat betűjét, melyek jelentése a következő:
•	A = 10.
•	B = 11.
•	C = 12.
•	D = 13.
•	E = 14.
•	F = 15.
A betűk bevezetésével felmerülhet az a kérdés, hogy készíthetők-e magasabb számrendszerek. Természetesen igen (bár nincs sok értelme), ugyanis az angol ABC összesen 26 karaktert (A-Z) tartalmaz. Ha ehhez hozzávesszük a számjegyeket (0-9), megállapítható, hogy maximum 36-os az a számrendszer az, amit készíthetünk.
A Tizenhatos Számrendszer Használata

.	lépés: a nyolcas számrendszernél leírtak mind-mind érvényesek, azzal a különbséggel, hogy a számrendszer hatványai mások (16 hatványa: 16, 256, stb.).
.	lépés: ábrázoláskor már tizenhat szám (0, 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, A, B, C, D, E és F) áll a rendelkezésünkre.
.	lépés: az ellenőrzés a már megszokott módon történik.
Példa A Tizenhatos Számrendszerre

Utolsó példaként is maradjunk hűek a 2001-hez.

256	16	1	*	
7	D	1	**	

*: a következő 4096 lett volna, de az már több mint az ábrázolandó szám.
**: a számítás elve a következő:
•	2001 : 256 = 7 (maradt: 209).
•	209 : 16 = 13, azaz D (maradt: 1).
•	1 : 1 = 1 (maradt: 0).
A Példa Ellenőrzése

7 · 256 + 13 (D) · 16 + 1 · 1 = 2001, azaz:

1792 + 208 + 1	=	2001	
2001	=	2001	

Tehát: 200110 = 7D116.

1. 3. 4. Fejezet: Konverzió A Számrendszerek Között

A konverzió átalakítást jelent, ami esetünkben annyit tesz, hogy közreadunk egy olyan módszert, amely segítségével egyetlen lépésben megoldható bármilyen szám felírása az ismert számrendszerekben, mert valójában minden ábrázolt szám ugyanabból a bitkombinációból áll. A számítógép nyolcas számrendszer esetében triádokat (három bitből álló csoport), míg a tizenhatos számrendszerben tetrádokat (négy bitből álló csoport) képez (a képzés minden esetben jobbról-balra halad).
A Konverzió Használata

.	lépés: mint említettük, egyetlen lépésben szeretnénk megoldani az átalakítást. Ehhez ismételten egy táblázatot használunk, de ennek már nem kettő, hanem több sora lesz. Ezekbe a sorokba fognak kerülni az egyes számrendszerek hatványai, illetve a maradékképzéskor keletkezett értékek.
.	lépés: mielőtt a már elcsépelt 2001-es számot ismét elővennénk, tekintsük át ismét azon hatványokat melyeket korábban használtunk:
•	Kettes (bináris) számrendszer: 1, 2, 4, 8, 16, 32, 64, 128, 256, 512.
•	Nyolcas (oktális) számrendszer: 1, 8, 64, 512.
•	Tizenhatos (hexadecimális): 1, 16, 256.
.	lépés: észrevehető, hogy bizonyos hatványelemek fedik egymást. Ebből adódik, hogy a számrendszerek lefelé kompatibilisek, azaz a tizenhatos számrendszerből levezethető a nyolcas és a kettes, még a nyolcasból csak a kettes.
.	lépés: az áttekinthetőség kedvéért egy végső ellenőrzéssel nyugtázzuk munkánkat.
Példa A Konverzióra

1024	512	256	128	64	32	16	8	4	2	1	*	
1	1	1	1	1	0	1	0	0	0	1	**	
X	3	X	X	7	X	X	2	X	X	1	***	
X	X	7	X	X	X	D	X	X	X	1	****	

*: a legfelső sorba minden esetben a kettes számrendszer hatványai kerülnek, természetesen ügyelve a túlcsordulásra, azaz arra, hogy a hatványok ne lépjék túl az ábrázolandó szám értékét.
**: a kettes számrendszerbeli szám.
***: a nyolcas számrendszerbeli szám (arra a helyiértékre, amelyet az oktális számrendszer nem használ, megvastagított “X”-ek kerülnek).
****: a tizenhatos számrendszerbeli szám (arra a helyiértékre, amelyet a hexadecimális számrendszer nem használ, megvastagított “X”-ek kerülnek).
A Példa Ellenőrzése

200110 = 111110100012 = 37218 = 7D116.
Egy Más Megközelítésű Ellenőrzés

Korábban már szóltunk a triádokról és a tetrádokról. Most ezeket alapul véve végezzük az ellenőrzést.
Tehát 200110 = 111110100012. Lássuk a lépéseket:
.	lépés: képezzünk bithármasokat (triádokat) jobbról-balra haladva, és mindegyik bithármas értékét számítsuk át tízes alapúra (az 1. 3. 1-es fejezetben tárgyaltuk a kettes és a tízes számrendszer közötti átváltást). Ha a képzés végén kiderül, hogy elfogytak a számok, nullákkal pótoljuk a hiányt (az esetleges pótlást esetünkben vastagítva fogjuk jelölni). Ezek után látható, hogy az alábbi bithármasok születtek, amelyeket azonnal váltsunk is át tízes alapúra. Íme az eredmény:
•	0012 = 110
•	0102 = 210
•	1112 = 710
•	0112 = 310
Ha balról-jobbra (esetünkben alulról-felfelé) olvassuk a számokat, megkapjuk, hogy: 111110100012 = 37218
.	lépés: most képezzünk bitnégyeseket (mivel a kettes számrendszerbeli szám pontosan 11 elemből áll, így ismételten szükséges egy nullával pótolnunk). Íme az eredmény:
•	00012 = 110
•	11012 = 1310 = D16
•	01112 = 710
	Ha az előbbi módon összeolvassuk a számokat, az eredmény ismét pontos lesz: 111110100012 = 7D116
	1. 3. 5. Fejezet: Számábrázolás A Számítógépen
	
	Nagyon fontos megemlíteni néhány ábrázolási alakot, már csak azért is, mert az aritmetikai (matematikai) műveletek tagjai azokkal a speciális alakú számokkal rögzíthetők.
	Pakolt Alak
	
	Tömörített alaknak is hívják. Alapja, hogy az ábrázolni kívánt, tízes számrendszerben levő szám minden egyes jegyét külön-külön tetrádokra (bitnégyesekre) alakítjuk (amennyiben a számjegy négynél kevesebb biten ábrázolható, itt is nullákkal pótoljuk a hiányt). A feltöltés minden esetben balról-jobbra halad, majd a legvégén az előjelbit is ábrázolásra kerül (ennek értéke pozitív szám esetében 1111, míg negatív számnál 1101).
	Példa A Pakolt Alakra
	
	A -763 tízes alapú, negatív szám a következőképpen néz ki pakolt alakban:
	
	7		6		3		-		a tízes számrendszerben felírt szám előjellel	
										
	0111		0110		0011		1101		az egyes számjegyek kettes számrendszerbeli alakjai	
	
	Zónázott Alak
	
	Egy kicsit más elven működő alak, ugyanis minden számjegy elé egy zónarész kerül, amely értéke 1111 (ez tizenhatos számrendszerben “F”-nek felel meg). A zónázott alak további érdekessége, hogy az előjelet az utolsó számjegy zónarészében ábrázolja, azaz negatív számnál a zóna értéke 1101 lesz (ez a tizenhatos számrendszerben “D”-nek felel meg).
	Példa A Zónázott Alakra
	
	Az előbbi számértéknél (-763) maradva a következőképpen néz ki a zónázott alak:
	
	1111		0007		1111		0006		1101		0003	
												
	zóna		0007		zóna		0006		előjel		0003	
												
	F		7		F		6		D		3	
	
	A zónák csak “F” (11112) értéket képviselhetnek. Ha a zónák között “D” (11012) is felfedezhető, azonnal látható, hogy a szám negatív.
	Fixpontos Ábrázolás
	
	A szám kettes számrendszerbeli megfelelőit el kell elhelyezni az 1-, 2-, esetleg 4 byte hosszúságú rekeszbe. Az úgynevezett bináris pontnak (hazánkban vessző) kitüntetett helye van, ami a legkisebb helyiértékű bit után található (így csak egész számok ábrázolásánál használható). A szám ábrázolható előjelesen, és előjel nélkül. Az előjeles ábrázolás esetén az előjelbit a legmagasabb helyiértékű bit (értéke 1, ha a szám negatív és 0, ha a szám pozitív). Például: 000111011010. (jelen példákban vastagítva jelöljük a bináris pontot).
	Ezzel szemben az ábrázolandó legmagasabb szám a következő lehet (az “n” mindkét esetben a bitek számát jelöli):
•	0 ... 2n - 1 (előjelbit alkalmazása nélkül).
•	-2n - 1 ... 2n - 1 - 1 (előjelbit alkalmazásával).
	Lebegőpontos Ábrázolás
	
	A nem egész számok (törtek) ábrázolását a számítógépen a lebegőpontos számokkal tudjuk elérni. A lebegőpontos számábrázolás 4-, 6-, 8-, 10- vagy 16 byte-on történhet (például a Commodore típusú házi számítógépek a törteket 5 byte-on ábrázolják)). A számokat ennek megfelelő számú rekeszbe kell elhelyezni ügyelvén a feltöltésre, ami jobbról balra halad (akárcsak a már korábban tárgyalt számrendszereknél), és ebből adódik, hogy a rekeszek számozása is ezt az irányt követi (jelen esetben csak a 4 byte-os, azaz a 32 bites formával foglalkozunk). Ha az ábrázolni kívánt bitek száma kevesebb mint 32, a maradék rekeszekbe 0-kat írunk. A lebegőpontos ábrázolásnál a 32 bites rekeszt négy részre bontjuk:
•	0-22. rekesz. Ide kerül a törtrész (más néven a mantissza).
•	23. rekesz. Ide kerül a kitevő előjelbitje.
•	24-30. rekesz. Ide kerül maga a kitevő (más néven a karakterisztika).
•	31. rekesz. Kitűntetett, ugyanis a szám (mantissza) előjelbitjének számára van fenntartva.
	Egy lebegőpontos szám kiszámítása az alábbi képlettel történik (az “m” fogja jelölni a mantisszát (törtet), a “k” a karakterisztikát (kitevőt)):
	m · 2k
	A kettedespontot (vagy bináris pontot) a mantissza bal oldalán kell értelmezni. 
	Vagyis: 0 <= m < 1.
	Normálás
	
	A lebegőpontos számot a számítógép előbb minden esetben normál alakra hozza, így a szám mindig 1-essel fog kezdődni. Például: 110112 = 0. 110012 · 25.
	Létezik még úgynevezett hexadecimális normálás is, amely számábrázolási pontossága ugyanakkora hosszon három bittel kevesebb. A korábban említett 32 bit felosztása hexadecimális normálás esetében a következő:
•	24-31. rekesz. Ide kerül a kitevő (más néven a karakterisztika). Az 1. rekeszbe kerül a szám előjelbitje.
•	0-23. rekesz. Ide kerül a fixpontos tört (más néven a mantissza). A 23. rekeszbe kap helyet a kitevő előjelbitje. Ezután foglal helyet a mantissza, amelyben a normálás következtében az első helyen kötelezően 1-es szám lenne, ezért azt felesleges ábrázolni. Az így kapott ábrázolásnál ez az egy bit kiesik (ezt nevezzük rejtett bites ábrázolásnak), ám a műveletek végzésének idejére ez a bit visszakerül.
	
	1. 4. Fejezet: Kódolás
	
	Az eddigiekben csak a számjegyek kódolásával foglalkoztunk. Ezen rövid fejezet témája az összes jel, azaz karakter ábrázolása, hiszen a számítógépeknek a számjegyeknél jóval több jelet kell ábrázolniuk. Maguk a karakterek három csoportra oszthatók:
•	Betűk és számok. Az angol ABC 26 betűjele kis- és nagybetűs formában, mert az informatika nyelve az angol nyelvre épül. Kódjai: 48-57, 65-90, 97-122.
•	Speciális karakterek. Minden, ami nem betű és nem szám. Tehát írásjelek, matematikai- és fizikai jelek, lingvisztikai jelek (az előbb említett angol nyelvűség miatt), és minden ebbe a csoportba sorolható egyéb jel. Kódjai: 32-47, 58-64, 91-96, 123-255.
•	Vezérlő karakterek. Tulajdonképpen speciális karakterként foghatók fel, de szerepük miatt külön csoportba soroljuk őket. Feladatuk, hogy valamilyen műveletet végezzenek a számítógépen (például jelet küldjenek a számítógép hangszórójának, vagy a nyomtatónak). Kódjai: 0-31.
	
	Kódrendszerek
	
	A karaktereket egyéni kódrendszerekben tárolhatjuk (a csoportosításban olyan rendszerek is szerepelnek, amelyek a számok világából csöppentek ide):
•	Aiken kód. Egyszerűsített kettes számrendszerben történő ábrázolás. Elsősorban a tízes számrendszerben szereplő számok átalakított leírásánál használjuk.
	A tíz decimális számjegy a következőképpen van kódolva:
	
	Számjegy		2		4		2		1	
	0		0		0		0		0	
	1		0		0		0		1	
	2		0		0		1		0	
	3		0		0		1		1	
	4		0		1		0		0	
	5		1		0		1		1	
	6		1		1		0		0	
	7		1		1		0		1	
	8		1		1		1		0	
	9		1		1		1		1	

•	ASCII (teljes nevén American Standard Code for Information Interchange) kód. A legelterjedtebb kódolási forma, amely magába foglalja az összes számjegyet, betűt, speciális- és vezérlő karaktert. A tartomány két végértéke 0 és 255, amely a következők szerint bomlik:
•	0-127. Nemzetközileg kötött szabványként van meghatározva. Tartalma:
•	Az angol ABC összes kis- és nagy betűje.
•	Írás-, vezérlő- és egyéb alapvető jelek.
•	128-255. Bővített kódok. Tartalma:
•	Ékezetes- és speciális nyelvi karakterek. Ezek megfelelnek a francia-, lengyel-, magyar-, német- és spanyol nyelveknek.
•	Matematikai- és fizikai karakterek.
•	Keretrajzoló karakterek.
		A százhuszonnyolc (7 bites) karakter a következőképpen van kódolva:
	
	Kódszám		Karakter	
	0		Null	
	1		SOH (teljes nevén Start Of Heading)	
	2		STX (teljes nevén  Start of TeXt)	
	3		ETX (teljes nevén End of TeXt)	
	4		EOT (teljes nevén End Of Transmission)	
	5		ENQ (teljes nevén ENQuiry)	
	6		ACK (teljes nevén ACKnowledge)	
	7		Bell	
	8		BS (teljes nevén BackSpace)	
	9		HT (teljes nevén Horizontal Tab)	
	10		LF (teljes nevén Line Feed)	
	11		VT (teljes nevén Vertical Tab)	
	12		FF (teljes nevén Form Feed)	
	13		CR (teljes nevén Carriage Return)	
	14		SO (teljes nevén Shift Out)	
	15		SI (teljes nevén Shift In)	
	16		DLE (teljes nevén Data Link Escape)	
	17		DC1 (teljes nevén Device Control 1)	
	18		DC2 (teljes nevén Device Control 2)	
	19		DC3 (teljes nevén Device Control 3)	
	20		DC4 (teljes nevén Device Control 4)	
	21		NAK (teljes nevén Negative AcKnowledge)	
	22		SYN (teljes nevén SYNcronous idle)	
	23		ETB (teljes nevén End Of transmission Block)	
	24		CAN (teljes nevén CANcel)	
	25		EM (teljes nevén End of Medium)	
	26		SUB (teljes nevén SUBstitute)	
	27		ESC (teljes nevén ESCape)	
	28		FS (teljes nevén File Separator)	
	29		GS (Group Separator)	
	30		RS (teljes nevén Record Separator)	
	31		US (teljes nevén Unit Separator)	
	32		SP (teljes nevén SPace)	
	33		!	
	34		"	
	35		#	
	36		$	
	37		%	
	38		&	
	39		‘	
	40		(	
	41		)	
	42		*	
	43		+	
	44		,	
	45		-	
	46		. 	
	47		/	
	48		0	
	49		1	
	50		2	
	51		3	
	52		4	
	53		5	
	54		6	
	55		7	
	56		8	
	57		9	
	58		:	
	59		;	
	60		<	
	61		=	
	62		>	
	63		?	
	64		@	
	65		A	
	66		B	
	67		C	
	68		D	
	69		E	
	70		F	
	71		G	
	72		H	
	73		I	
	74		J	
	75		K	
	76		L	
	77		M	
	78		N	
	79		O	
	80		P	
	81		Q	
	82		R	
	83		S	
	84		T	
	85		U	
	86		V	
	87		W	
	88		X	
	89		Y	
	90		Z	
	91		[	
	92		\	
	93		]	
	94		^	
	95		_	
	96		`	
	97		a	
	98		b	
	99		c	
	100		d	
	101		e	
	102		f	
	103		g	
	104		h	
	105		i	
	106		j	
	107		k	
	108		l	
	109		m	
	110		n	
	111		o	
	112		p	
	113		q	
	114		r	
	115		s	
	116		t	
	117		u	
	118		v	
	119		w	
	120		x	
	121		y	
	122		z	
	123		{	
	124		|	
	125		}	
	126		~	
	127		DEL (teljes nevén DELete)	

•	Bikvináris kód. Hét helyiértékből álló kód, amely esetében kettő helyiérték 0-ás értékű.
	A tíz decimális számjegy a következőképpen van kódolva:
	
	Számjegy		5		0		4		3		2		1		0	
	0		0		1		0		0		0		0		1	
	1		0		1		0		0		0		1		0	
	2		0		1		0		0		1		0		0	
	3		0		1		0		1		0		0		0	
	4		0		1		1		0		0		0		0	
	5		1		0		0		0		0		0		1	
	6		1		0		0		0		0		1		0	
	7		1		0		0		0		1		0		0	
	8		1		0		0		1		0		0		0	
	9		1		0		1		0		0		0		0	

•	BCD (teljes nevén Binary Coded Decimal) kód. A legegyszerűbb tárolási mód, amely esetében minden számjegy, betű és karakter hat biten van tárolva. Azon számítógépek használják, melyeknél a szóhossz 24 bit, a jelenleg használatos 32 bit helyett.
	A tíz decimális számjegy a következőképpen van kódolva:
	
	Számjegy		8		4		2		1	
	0		0		0		0		0	
	1		0		0		0		1	
	2		0		0		1		0	
	3		0		0		1		1	
	4		0		1		0		0	
	5		0		1		0		1	
	6		0		1		1		0	
	7		0		1		1		1	
	8		1		0		0		0	
	9		1		0		0		1	
	
•	Deszkriptoros adattárolási kód. Adatbázis-kezelésnél van jelentősége, ugyanis az adatbázisban található kódok hozzáférését, műveletvégzését és feldolgozását befolyásolja.
	
•	EBCDIC (teljes nevén Extended Binary Coded Decimal Interchange Code) kód. A már korábban említett BCD kód továbbfejlesztett változata, amely az ASCII-hoz hasonlóan tartalmazza az összes számjegyet és karaktertípust. Különbség, hogy nagygépes rendszereken használják, amíg az ASCII, a mikro- és miniszámítógépek kódolási rendszere.
	Érdemes megjegyezni, hogy az ASCII-val ellentétben (ahol a kódok, mint sorszámok szerepelnek), az EBCDIC rendszerben 8 bites kódokat használnak, amelyek két 4 bites részre bonthatók (a magasabb helyiértékű a zónarész, míg az alacsonyabb a számrész).
	A tíz decimális számjegy a következőképpen van kódolva:
	
	Számjegy		8		4		2		1	
	0		0		0		0		0	
	1		0		0		0		1	
	2		0		0		1		0	
	3		0		0		1		1	
	4		0		1		0		0	
	5		0		1		0		1	
	6		0		1		1		0	
	7		0		1		1		1	
	8		1		0		0		0	
	9		1		0		0		1	

•	Gray kód. Olyan 2n bináris számoknál alkalmazott kód, amely esetben az egymást követő számok egy bittel térnek el egymástól. Elsősorban az úgynevezett Karnaugh táblák kódolási rendszere, amelyeknek a digitális áramköröknél van jelentősége.
	A tíz decimális számjegy a következőképpen van kódolva:
	
	Számjegy		8		4		2		1	
	0		0		0		0		0	
	1		0		0		0		1	
	2		0		0		1		0	
	3		0		0		1		1	
	4		0		1		0		0	
	5		0		1		0		1	
	6		0		1		1		0	
	7		0		1		1		1	
	8		1		0		0		0	
	9		1		0		0		1	
	
•	Hamming kód. Bináris karakterek detektálására és hibajavítására szolgáló adatátviteli kód. Az átvitel 4 biten történik, amelyek közül három adat-, még egy paritásbitként szerepel.
	
•	Huffman kód. Változó hosszúságú előkódolási algoritmus, amely adattömörítésre szolgál adatátvitelnél, adattömörítő programoknál illetve kép- és videosűrítésnél. Az angol ABC betűit használja, amelyek hosszúsága azok relatív frekvenciájától függ. A Huffman kód felépítése egy fával reprezentálható, amely esetében elsőként a betűket frekvenciájuk alapján növekvő sorba rendezi a rendszer, majd az egymás mellett álló értékek összeadásával alakul ki a kódolás végleges eredménye. Arra minden esetben ügyelni kell, hogy a frekvenciaértékben egymáshoz legközelebb álló számok kerüljenek összeadásra.
	A huszonhat betű a következőképpen van kódolva:
	
	Betű		Frekvencia	
	A		77	
	B		17	
	C		32	
	D		42	
	E		120	
	F		24	
	G		17	
	H		50	
	I		76	
	J		4	
	K		7	
	L		42	
	M		24	
	N		67	
	O		67	
	P		20	
	Q		5	
	R		59	
	S		67	
	T		85	
	U		37	
	V		12	
	W		22	
	X		4	
	Y		22	
	Z		2	
	
•	Jelölt adattárolási kód. Jellemzője, hogy a tárolt adat kiegészül olyan információkkal, amelyek az adatfelhasználás módját befolyásolják vagy meghatározzák.
	
•	Kettő az ötből kód. Igen diszkrét ábrázolási kód. Minden egyes számérték öt biten van ábrázolva.
	A tíz decimális számjegy a következőképpen van kódolva:
	
	Számjegy		7		4		2		1		0	
	0		1		1		0		0		0	
	1		0		0		0		1		1	
	2		0		0		1		0		1	
	3		0		0		1		1		0	
	4		0		1		0		0		1	
	5		0		1		0		1		0	
	6		0		1		1		0		0	
	7		1		0		0		0		1	
	8		1		0		0		1		0	
	9		1		0		1		0		0	

•	Kvibináris kód. A bikvináris kódhoz hasonló, mindössze annyi különbséggel, hogy a használható helyiértékek eltérőek.
	A tíz decimális számjegy a következőképpen van kódolva:
	
	Számjegy		8		6		4		2		0		1		0	
	0		0		0		0		0		1		0		1	
	1		0		0		0		0		1		1		0	
	2		0		0		0		1		0		0		1	
	3		0		0		0		1		0		1		0	
	4		0		0		1		0		0		0		1	
	5		0		0		1		0		0		1		0	
	6		0		1		0		0		0		0		1	
	7		0		1		0		0		0		1		0	
	8		1		0		0		0		0		0		1	
	9		1		0		0		0		0		1		0	

•	Morse kód. Feltalálója Samuel Finley Breese Morse (1791-1872). Valójában elektronikus úton, relék segítségével továbbítják, de mivel a kódolást célozza, ebben a fejezetben kapott helyet. Alapgondolata, hogy a távíró (amihez készült) rövid és hosszú elektronikus jeleket továbbít annak megfelelően, hogy a felhasználó rövid, vagy hosszú ideig tartja lenyomva a távíró karját. Az alábbi táblázat tartalmazza a kódjait (a rövid jeleket ponttal, még a hosszúakat kötőjel hordozza):
	
	Karakter		Kód	
	A		.-	
	B		-…	
	C		-.-.	
	D		-..	
	E		.	
	F		..-.	
	G		--.	
	H		….	
	I		..	
	J		.---	
	K		-.-	
	L		.-..	
	M		--	
	N		-.	
	O		---	
	P		.--.	
	Q		--.-	
	R		.-.	
	S		…	
	T		-	
	U		..-	
	V		…-	
	W		.--	
	X		-..-	
	Y		-.--	
	Z		--..	
	Á		.--.-	
	É		..-..	
	Ü		..--	
	1		.----	
	2		..---	
	3		…--	
	4		….-	
	5		…..	
	6		-….	
	7		--…	
	8		---..	
	9		----.	
	0		-----	
	.		.-.-.-	
	,		--.--	
	:		---..	
	?		..-..	
	
•	NAN (teljes nevén Not A Number) kód. Végtelen számérték végtelen számértékkel való osztása olyan eredményt produkál, amit a számítógép nem tud értelmezni. Az így keletkező karakter (vagy számsor) ebben a rendszerben van tárolva.
	
•	Összetett strukturális tárolási kód. A szoftverszintű adatkezelést segíti, ám akkor hatékony, ha társul hozzá megfelelő hardver is.
	
•	Radix-50 kód. Olyan kódrendszer, mely esetében 3 karakteren tárolnak 2 byte-nyi információt. Nevét onnan kapta, hogy a használható karakterei 0 és 50 közötti intervallumban vannak (a számértékek az ASCII (teljes nevén American Standard Code for Information Interchange) kódoknak felelnek meg) az alábbiak szerint:
•	0: szóköz karakter.
•	1-32: az angol ABC betűi.
•	33: dollárjel karakter.
•	34: pont karakter.
•	35: kérdőjel karakter.
•	36-47: a tíz számjegy.
•	48-50: speciális célokra fenntartott, azaz a programozó dönti el, hogy milyen karaktert rendel hozzá.
	
•	Stibitz (3 többletes) kód. Képek kódolási rendszere. A kép minden egyes pontját egy négy bitből álló kódcsoport alkotja. Működésének alapja, hogy a helyiértékek alatt levő számok összege minden esetben hárommal lesz több mint a számjegy.
	A tíz decimális számjegy a következőképpen van kódolva:
	
	Számjegy		8		4		2		1	
	0		0		0		1		1	
	1		0		1		0		0	
	2		0		1		0		1	
	3		0		1		1		0	
	4		0		1		1		1	
	5		1		0		0		0	
	6		1		0		0		1	
	7		1		0		1		0	
	8		1		0		1		1	
	9		1		1		0		0	

•	Telex kód. Öt bites adatátviteli kód, amely lehetőséget ad arra, hogy a különböző nyelveken elküldött telex üzenetek portábilissé váljanak más nyelvű fogadó készülékeken. Erre a CCS (teljes nevén Coded Character Set), illetve a CES (teljes nevén Character Encoding Scheme) szabványok szolgálnak.
	
•	Tiszta bináris kód. Elemzését lásd az 1. 3. 1-es fejezetben.
	A tíz decimális számjegy a következőképpen van kódolva:
	
	Számjegy		8		4		2		1	
	0		0		0		0		0	
	1		0		0		0		1	
	2		0		0		1		0	
	3		0		0		1		1	
	4		0		1		0		0	
	5		0		1		0		1	
	6		0		1		1		0	
	7		0		1		1		1	
	8		1		0		0		0	
	9		1		0		0		1	
	
•	Tiszata decimális kód. A köznapi életben használt tízes számrendszer kódolására alkalmas rendszer.
	A tíz decimális számjegy a következőképpen van kódolva:
	
	Számjegy		9		8		7		6		5		4		3		2		1		0	
	0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		1	
	1		0		0		0		0		0		0		0		0		1		0	
	2		0		0		0		0		0		0		0		1		0		0	
	3		0		0		0		0		0		0		1		0		0		0	
	4		0		0		0		0		0		1		0		0		0		0	
	5		0		0		0		0		1		0		0		0		0		0	
	6		0		0		0		1		0		0		0		0		0		0	
	7		0		0		1		0		0		0		0		0		0		0	
	8		0		1		0		0		0		0		0		0		0		0	
	9		1		0		0		0		0		0		0		0		0		0	
	
•	Tiszta hexadecimális kód. Elemzését lásd az 1. 3. 3-as fejezetben.
	A tizenhat decimális számjegy a következőképpen van kódolva:
	
	Számjegy		F		E		D		C		B		A		9		8		7		6		5		4		3		2		1		0	
	0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		1	
	1		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		1		0	
	2		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		1		0		0	
	3		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		1		0		0		0	
	4		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		1		0		0		0		0	
	5		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		1		0		0		0		0		0	
	6		0		0		0		0		0		0		0		0		0		1		0		0		0		0		0		0	
	7		0		0		0		0		0		0		0		0		1		0		0		0		0		0		0		0	
	8		0		0		0		0		0		0		0		1		0		0		0		0		0		0		0		0	
	9		0		0		0		0		0		0		1		0		0		0		0		0		0		0		0		0	
	10		0		0		0		0		0		1		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0	
	11		0		0		0		0		1		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0	
	12		0		0		0		1		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0	
	13		0		0		1		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0	
	14		0		1		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0	
	15		1		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0		0	
	
•	Tiszta oktális kód. Elemzését lásd az 1. 3. 2-es fejezetben.
	A tíz decimális számjegy a következőképpen van kódolva:
	
	Számjegy		7		6		5		4		3		2		1		0	
	0		0		0		0		0		0		0		0		1	
	1		0		0		0		0		0		0		1		0	
	2		0		0		0		0		0		1		0		0	
	3		0		0		0		0		1		0		0		0	
	4		0		0		0		1		0		0		0		0	
	5		0		0		1		0		0		0		0		0	
	6		0		1		0		0		0		0		0		0	
	7		1		0		0		0		0		0		0		0	
	8		1		0		0		0		0		0		1		0	
	9		1		0		0		0		0		1		0		0	
	
	Kódlapok
	
	Az ékezetes karakterek problémáit az operációs rendszerek fejlesztői nagyon egyszerűen áthidalták: egyéni (országra jellemző) kódlapokat készítettek, és kétféle azonosítást alkalmaztak:
•	Távhívási országkód. Az a háromjegyű szám, amelyet nemzetközi telefonhíváskor a kívánt szám előtt hívni kell.
•	Karakter készletkód. Annak a kódlapnak a száma, amely tartalmazza az adott nemzetiség ékezetes (vagy speciális karaktereit).
	A következő táblázat az európai kódlapokat foglalja össze:
	
	Ország		Nyelv		Távhívási Kód		Kódlap	
	Amerikai Egyesült Államok		Angol		001		437	
	Belgium		Belga		032		850	
	Brazília		Brazil		055		850	
	Cseh Köztársaság		Cseh		032		852	
	Dánia		Dán		045		850	
	Finnország		Finn		358		850	
	Franciaország		Francia		033		850	
	Hollandia		Holland		031		850	
	Horvátország		Szerbhorvát		038		852	
	Kanada		Angol		002		863	
	Szerbia/Jugoszlávia		Jugoszláv		038		852	
	Lengyelország		Lengyel		048		852	
	Magyarország		Magyar		036		852	
	Németország		Német		049		850	
	Norvégia		Norvég		047		850	
	Olaszország		Olasz		039		850	
	Portugália		Portugál		351		850	
	Svájc		Német		041		850	
	Spanyolország		Spanyol		034		850	
	Svédország		Svéd		046		850	
	Szlovákia		Szlovák		042		852	
	Szlovénia		Jugoszláv		038		852	
	
	Látható, hogy a kódlapok összeállításánál a tervezők odafigyeltek arra, hogy a nagyjából egy földrajzi területen levő országok kódlapjait egyesítsék.
	
	1. 5. Fejezet: Adatszerkezetek
	
	Egy-egy elem adatcsoporttal jellemezhető, amelyek adatai minden esetben összefüggenek. Az adatszerkezetek az informatika számos területén jelen vannak, sok hardver elem működésénél megtalálhatók. Az adatszerkezetek reprezentációja a következő lehet:
•	Dinamikus. Használatuk során elemeinek száma változhat, sőt akár nullára is csökkenhet.
•	Statikus. Elemeinek száma használatuk során állandó marad. Ilyen esetekben a felhasználó feladata, hogy megadja a szükséges elemszámot, azaz az adatszerkezetet feltöltse adattal.
Az adatszerkezetek tárolása kétféle lehet:
.	Folytonos (szekvenciális vagy vektorszerű). A memóriában tárolt elemek egy folytonos tárterületen, egymás után helyezkednek el, és az adattételek tárolási jellemzői (típus, ábrázolási mód, hossz) azonosak.
.	Szétszórt. Az adatelemek szétszórtan helyezkednek el a memóriában, és elemei úgynevezett listaláncolással kapcsolódnak egymáshoz. A listák kiépítése a következő lehet:
•	Egy irányba láncolt lista. Minden eleme tartalmaz egy adat- illetve egy mutatórészt, amely utóbbi mindig a következő elem adatrészére mutat. Az első elem adatrészére egy úgynevezett fejelem mutat, jelezvén ezzel a lista kezdetét, míg az utolsó elem mutatója NIL (teljes nevén Non In List) “értékű”.
•	Cirkuláris lista. Teljes mértékben megegyezik az egy irányba láncolt listával, mindössze annyi az eltérés, hogy az utolsó elem mutatója az első elem adatrészére mutat.
•	Két irányba láncolt lista. Nagyban hasonlít az egy irányba láncolt listához, ám itt minden elemnek két mutatója van. Az első mutat a következő elemre, míg a második az előzőre.
•	Multilista. Olyan lista, amely egyesíti a cirkuláris- és a két irányba láncolt listát.

1. 5. 1. Fejezet: Homogén Adatszerkezetek

A homogén adatszerkezetek elemei azonos típusúak lehetnek.
Struktúra Nélküli Homogén Adatszerkezet

A struktúra nélküli adatszerkezetek esetében az egyes adatelemek függetlenek, azaz nincs közöttük semmi nemű kapcsolat vagy sorrend. Így bármikor eldönthető, hogy egy kiválasztott elem az adatszerkezet komponense-e vagy sem. Megjelenési formái:
.	Halmaz. A matematikai halmazfogalom megjelenése adatszerkezeti szinten.
.	Multihalmaz. Olyan speciális halmaz, amely ismétlődést is megenged, azaz lehetnek benne azonos elemek.
.	Szeriális állomány. Olyan speciális állomány, amelyben az adatok egymást után helyezkednek el.
Asszociatív Homogén Adatszerkezet

Az asszociatív adatszerkezetek esetében a rendelkezésre álló elemekből részhalmazokat tudunk képezni amelyek átfedhetik egymást. Megjelenési formái:
.	Tömb. Az egyik legismertebb és leggyakrabban alkalmazott adatszerkezet. Bármelyik adateleme elérhető úgynevezett indexek (azonosító koordináták) használatával. Reprezentációi:
•	Sor. Az adatok egy sorban helyezkednek el (egyetlen “tengelyből” áll, amely az “x”).
•	Mátrix. Az adatok sor-oszlop egységet alkotnak (két “tengelyből” áll, amelyek az “x” és az “y”).
•	Tömb. Háromdimenziós megjelenési forma (három “tengelyből” áll, amelyek az “x”, “y” és “z”).
.	Táblázat. A táblázat két elemből áll: egy kulcsból és egy értékből. A kulcs hordozza az érték elérési helyét. Reprezentációi:
•	Soros. Az adatok sor-oszlop koordinátában helyezkednek el (ezek találkozásánál találhatók a cellák). Minden egyes cellában egy kulcs és egy érték foglal helyet.
•	Önátrendező. Azt az elvet valósítja meg, amely szerint a leggyakrabban használt elemek (és kulcsaik) a táblázat elején kapnak helyet.
•	Rendezett. Valamilyen kulcs alapján (például növekvő sorrendben) rendezett táblázat.
•	Kulcstranszformációs. Folytonos tármegjelenése van. Egy függvény felel azért, hogy a megfelelő kulcs a megfelelő címre legyen leképezve (azaz a kulcshoz adat legyen rendelve).
.	Direkt állomány. Olyan állománykezelési forma, amely esetében az állomány bármely adata bárhonnan elérhető.
.	Random állomány. Felépítése a direkt állományéhoz hasonlít, azzal a különbséggel, hogy az elérése véletlenszerű.
.	Indexelt állomány. Valamilyen logikailag rendezett állomány, amely esetében az adatok változatlanul a helyükön maradnak, mindössze az állomány fejében tárolódik egy rendezett lista.
.	Invertált állomány. Olyan állomány, amely egy másik állomány rekordjait valamely más kulcs szerint teszi közvetlenül elérhetővé.
.	Multilista állomány. Olyan állomány, amelyben több egymásba ágyazott és rendezett lista kap helyet.
Szekvenciális Homogén Adatszerkezet

Ennél az adatszerkezetnél az elemek mindig két másik elemmel vannak közvetlen kapcsolatban, kivéve a két szélső elemet. Megjelenési formái:
.	Lista. Olyan adatszerkezet, amely esetében létezik első és utolsó elem (kivéve az úgynevezett üres listát), továbbá minden adatelemnek van megelőzője és rákövetkezője. Elemei:
•	Fej. A lista első eleme.
•	Farok. A lista első eleme után álló elem (a lista mérete elemeinek számában keresendő, amelyeket szintén farokelemeknek hívunk).
•	Vég. A lista utolsó eleme.
.	Verem (LIFO (teljes nevén Last In First Out) szerkezet). Olyan speciális lista, ahol az utoljára betett eleme dolgozható fel először. A verem lehet folytonos és szétszórt.
.	Sor (FIFO (teljes nevén First In First Out) szerkezet). Szintén egy speciális lista, amely esetében az elsőként betett elem dolgozható fel először. A sor lehet fix kezdetű, vándorló vagy ciklikus.
.	Sztring. Olyan lista, amelynek elemeit szimbólumok alkotják. A sztring lehet folytonos vagy szétszórt ábrázolású.
.	Szekvenciális állomány. Olyan állomány, amely esetében a rekordok az azonosító, azaz elsődleges kulcs szerint rendezettek.
Hierarchikus Homogén Adatszerkezet

A hierarchikus adatszerkezetek esetében egy elemnek akárhány rákövetkezője lehet, de minden elemnek csak egyetlen megelőzője létezik. Megjelenési formái:
.	Fa. Olyan adatszerkezet, amely esetében minden elem elárulja a rákövetkezőjét. Minden fa csúcsa a gyökérelem, amihez közbenső elemek tartoznak. Minden fát a levélelemek zárnak. A fákon belül úgynevezett részfák is képezhetők, amelyek önálló faként képesek működni. A fa bejárása különleges módozatokon történik:
•	Preorder (vagy prefix) bejárás. Előbb a gyökér, majd a fa bal- illetve jobb ága lesz bejárva.
•	Inorder (vagy infix) bejárás. Előbb a fa bal ága, majd a gyökere, és végül a jobb oldali ága lesz bejárva.
•	Postorder (vagy postfix) bejárás. Előbb a fa bal-, majd jobb ága lesz bejárva. Ezt követi csak a gyökér.
.	Hierarchikus lista. Olyan lista, amely esetében a listák elemei önálló listák lehetnek.
.	Hierarchikus állomány. A hierarchikus listát megvalósító állomány.
Hálós Homogén Adatszerkezet

A hálós adatszerkezetek a fák általánosításai, azaz olyan megjelenési formával bírnak, amelyek esetében az elemeknek akárhány megelőzőjük és rákövetkezőjük lehet, beleértve azt is, hogy két elem között olyan kapcsolat van, amely szerint az egyik elem a másik rákövetkezője és megelőzője is egyaránt lehet. Megjelenési formája:
.	Gráf. A hálózatok modellezésére szolgál. Reprezentálni összefüggő, irányított gráf segítségével lehet.

1. 5. 2. Fejezet: Heterogén Adatszerkezetek

A heterogén adatszerkezetek elemei eltérő típusúak lehetnek. Egyetlen megjelenési formája van: a rekord, amely egy tárban létező statikus adatszerkezet (tárolása alapján lehet folytonos és szétszórt). Kötött számú és sorrendű mezőből áll, amely mezők más-más, tetszőleges típusú értékeket tartalmaznak. A rekordban minden mezőt megnevezünk, és hivatkozáskor közvetlenül ezen nevet használjuk.

1. 6. Fejezet: Kommunikáció

A számítógépek világában nagy jelentősége van a számítógép és a belső, illetve külső perifériális egységek közötti kommunikációnak. Magán a kommunikáción olyan megvalósításokat értünk, mint például a számítógéphálózatok, vagy a különböző perifériális egységek kapcsolata.
A kommunikáció számítástechnikai eszközei a buszok (vagy teljes nevükön az adatbuszok) és a portok, amelyek állapota lekérdezhető kell hogy legyen, annak érdekében, hogy a különböző perifériális egységek a megszakítási rendszer felé tudják igényeiket jelezni. Ezekről részletesebben az alábbiakban foglalkozunk.

1. 6. 1. Fejezet: Port

A számítógép rendszerdobozának hátulsó részén helyezkedik el a csatlakozója. Szerepkörét tekintve lehetőséget nyújt a külső (és ritka esetben a belső) perifériális egységeknek arra, hogy adatokat cserélhessenek a számítógéppel.
A Portok Típusai

•	COM. Teljes nevén COMmunication (az amerikai szabvány RS-232, míg az európai szabvány V 24/V 28 jelöléssel látja el). Felépítését az IEEE (teljes nevén Institute of Electrical and Electronics Engineers) 1394-es szabványa határozza meg. Működését tekintve szinkron vagy aszinkron soros jelek cseréjére alkalmas. Ezek a jelek bitenként, egymás utáni sorrendben követik egymást szigorú előírások (protokollok) szerint. A PC (teljes nevén Personal Computer) vagy magasabb kategóriájú számítógépek négy ilyen port megkülönböztetésére alkalmasak, amelyeket COM 1, COM 2, COM 3 és COM 4 jelzőkkel illetnek. A port az úgynevezett RS-232-es szabványt használja, amely egyéni megjelenési formát takar. Annyira közkedvelt, hogy előszeretettel használják azon szoftverek, amelyek a mobiltelefonok memóriájában levő vezérlőprogram módosítására alkalmasak (ezeket a programokat a Spectrum Z80 típusú háziszámítógép Assembly programozási nyelvén írják). Magán a soros átviteli vonalon a következő sorrendben történik az adatok továbbítása:
•	1 darab startbit. Ez jelzi az átviendő adatcsomag kezdetét.
•	7 darab adatbit. Ezek kódolják magukat az információkat.
•	1 darab paritásbit. Az átvitel pontosságát ellenőrző bit. Fontos eleme a csoportnak, ugyanis ezáltal hiba esetén újra kérhető az adatcsomag.
•	1-2 darab stopbit. Az átvitel végét jelzi.
•	Game. Különleges kommunikációs csatorna. A botkormányok (később még szó lesz róla) működéséhez tervezték, de mivel nem fordul elő az összes számítógépen, így a hangkártyák (később még erről is szó lesz) tartalmazzák.
•	Infra. Az egyik legmodernebb csatlakozófelület, mely segítségével elérhetővé válik, hogy csatlakozókábelek használata nélkül kommunikálhasson a számítógép a különböző részegységeivel. Az infravörös a színképben a vörös szín alatt elhelyezkedő fény. Az emberi szem számára láthatatlan, de az ilyen elvvel működő vevők képesek ezen jelek érzékelésére. A modernebb alaplapok (később még szó lesz róluk) már tartalmazzák ezen csatlakozófelületet, melyet az úgynevezett WAP (teljes nevén Wireless Application Protocol) rendszerben üzemelő mobiltelefonok használtak ki először. A csatlakozóport kényelmes, megbízható, és még a légköri zavarok ellenére sem interferálódik a kapcsolati jel.
•	LPT. Teljes nevén Local Paralel Transmission (CENTRONICS, ECP (teljes nevén Extended Capability Port) és EPP (teljes nevén Enhanced Parallel Port) neveken is ismeretes). Működését tekintve párhuzamos jelek cseréjére alkalmas. Ezek a jelek egységekbe tömörítve haladnak. Minden számítógép négy ilyen port megkülönböztetésére alkalmas, amelyeket LPT 1, LPT 2, LPT 3 és LPT 4 jelzőkkel illetnek. A legjellemzőbb eszköz, ami használja, a nyomtató (később még szó lesz róla, bár a legelső modellek inkább még csak a soros portot használják).
•	USB. Teljes nevén Universal Serial Bus. Egyedi kiépítésű, amelyet elsőként a digitális fényképezőgépeknél vezettek be (előfordul azonban az úgynevezett menedzserkalkulátoroknál is). Manapság egyre több helyen fordul elő, már számítógéphálózati összeköttetésre is előszeretettel használják. A csatlakozófelület lényege, hogy egyszerű felépítésű, kicsiny és megbízható.
	A párhuzamos átvitel esetében a hardver egy nyugtázó jelet küld a számítógépnek, mellyel jelzi, hogy adatátvitel sikeresen megtörtént, és kész a következő byte átvitelére. Ezen jel az ACK (teljes nevén ACKnowledge).
	A kommunikációs portokra úgynevezett csatlakozódugók segítségével kapcsolódnak a külső hardverek. Igaz, minden ilyen elem másféle dugasszal bír, ezért jónak láttuk ha ebben a fejezetben összegyűjtjük azon típusokat, amelyek a számítástechnikában előfordulhatnak:
•	AMP. Teljes nevén AMPhenol. Kétirányú párhuzamos összeköttetéseknél van jelentősége, pontosabban a CENTRONICS (korábban már szó volt róla) felület esetében. Kivitele szerint lehet 36, illetve 25 pólusú. Ez utóbbi az elterjedt, amit kinézete (tüskéi elhelyezkedése) miatt “D” csatlakozónak is hívnak. Magát a csatlakozót az IEEE (teljes nevén Institute of Electrical and Electronics Engineers) 1248-1944 számú szabványa írja le.
•	BNC. Teljes nevén BayoNet loCking. A hálózati kártyák kedvelt csatlakozódugója, amely nevét a gépkocsik lámpatestében levő úgynevezett bajonettzárról kapta.
•	JACK. A HIFI (teljes nevén High Fidelity) technológiából került át az informatika világába. Hangalapú berendezések, eszközök (például mikrofon, átjátszókábel) használják.
•	KOAX. Nevét a latin koaxiális (egytengelyű) kifejezésről kapta. A televíziózásban, híradástechnikában és olyan egyéb területeken használatos dugasz, ahol magas frekvenciájú jeleket továbbítanak (vesznek), és az adatátvitel zavarérzékenységét szeretnék jelentősen csökkenteni. Erre egyetlen szálat használnak. Elsősorban akkor van jelentősége, ha egy külső televíziós antenna (műholdas, szobai vagy tető) jeleit szeretnénk a számítógépbe bevinni. Továbbá a számítógépes hálózatoknál is elterjedt a használata, sőt szerepet kap a telefonkábelen-, illetve a párhuzamos csatlakozófelületen történő összeköttetésben is.
•	PS/2. Teljes nevén Personal computer System/2. Egy újfajta számítógépcsalád nevét takarja. Ennek billentyűzetét és egerét számtalan esetben kívánták más típusú gépekhez csatlakoztatni, így ez utóbbiakat felkészítettek az ilyen dugaszok fogadására.
•	RCA. Nevét a gyártójáról (RCA Coproration™) kapta. A videotechnika világában használatos kifejezés. Olyan rendszer, amely kép- és hangjelek továbbítására képes. A modern digitalizálókártyák elterjedésével lehetőség nyílt arra, hogy videofilmek számítógépen történő tárolása és manipulációja létrejöhessen.
•	TUNNEL. Nevét az angol tunnel (alagút) kifejezésről kapta. Szintén a HIFI (teljes nevén HIgh FIdelity) technológia eleme. Évtizedek óta azonban a legtöbb billentyűzettípus is ezt a fajta dugaszt használja.
•	UTP. Teljes nevén Unshilded Twisted Port. Már a kezdeti, szövegszerkesztésre alkalmas amerikai számítógépek is használják. Magyarországon a telefonvonalak korszerűsítésekor jelent meg, így egyértelmű, hogy elsősorban a telefonos kommunikáció alapvető eszköze. Azonban felfedezhető billentyűzeteken, nyomtatókon és digitális fényképezőgépeken is.

1. 6. 2. Fejezet: Busz

A másik legfontosabb kommunikációs csatorna, amely azonban minden esetben a hardverelemeken, processzorokon belül helyezkedik el. Nevét egy tömegközlekedési eszközről, az autóbuszról kapta, hiszen feladatkörébe az információk, jelek egyik pontról a másikba juttatása tartozik.
A buszok működése igencsak bonyolult, ugyanis meg kell oldani az adatáramlásban résztvevő eszközök kijelölését, az adatátvitel irányát és a működés összehangolását. Mindhárom funkcióért a processzor (később még szó lesz róla) a felelős.
A Buszok Struktúrája

•	Adatbusz. Az eszközök közötti adatátvitelt szolgálja. Szélessége (azaz a rajta szállítható adatkötetek száma) 32 vagy 64 bit lehet.
•	Belső busz. A processzoron belül helyezkedik el, és feladatkörét tekintve a processzor belső regisztereit kapcsolja össze.
•	Címbusz. Az eszközök címzését szolgálja, illetve azok elérési címeit továbbítja rajta a processzor. Szélessége (azaz a rajta szállítható adatkötetek száma) 16, 20, 24, 32 vagy 64 bit lehet.
•	Helyi busz. Olyan sín, amely közvetlenül a processzorhoz fut. Nagyon hatékony és gyors adatcserére ad lehetőséget.
•	Külső busz. A processzoron kívül eső területek közötti kapcsolatteremtésre szolgál, ami jelen esetben az alaplapot (később még szó lesz róla) jelenti.
•	Rendszerbusz. A processzor és a hardver elemek között található. Irányításáért egy úgynevezett buszvezérlő felel, amely működésével csökkenti a processzor igénybevételét.
•	Vezérlőbusz. Minden műveletet vezérlőjelek bonyolítanak le, és ezen a sínen történik a továbbításuk. A vezérlőjelek működésük szempontjából a következő fontossági sorrendet alkotják:
•	M/IO (Memory/Input Output). Az adatátvitel helyét jelöli ki, amely esetünkben a memória vagy egy periféria lehet.
•	R/W (Read/Write). Az adatátvitel irányát szolgáltatja.
•	WD/B (WorD/Byte). Az átvitt adat mennyiségének meghatározására szolgál.
•	AS (Address Strobe). Olyan jel, amely tartalmazza, hogy a cím (úticél) a buszra került.
•	DS (Data Strobe). Ugyanazt jelenti mint az előző jel, azzal a különbséggel, hogy a buszra már maga a konkrét adat kerül.
•	RDY (ReaDY). Egyszerű készenléti jel, amely információt ad a busz felszabadulásáról.
	Minden buszt egy időben egyszerre csak egy eszközpár használhat. A használatot valamelyik eszköznek kezdeményeznie kell, ellenkező esetben a kapcsolat nem jöhet létre. A kezdeményező eszközt aktív eszköznek nevezzük, míg a kezdeményezettet passzívnak. A processzor feladata, hogy kiértékelje melyik eszköz nyújtotta be elsőként az igényét, és annak adja a kezdeményezési jogot. Ezt kétféleképpen teheti meg:
•	Nem vektoros buszfoglalással. Ez esetben a passzív eszköz van annyira fejlett, hogy önálló megszakítási logikával rendelkezik, és a processzor azonnal el tudja dönteni, hogy melyik eszköz küldte a jelzést, és kezdeményezheti a busz lefoglalását.
•	Vektoros buszfoglalással. Ez esetben a passzív eszköz rendelkezik valamilyen megszakítás-érzékelő logikával, és jelzésére a processzor egy elfogadási jelet küld az aktív eszköz számára, mellyel egy időben a passzív azonosítója is továbbításra kerül. Miután a processzor nyugtázza a passzív eszköz felé kapcsolat létrejöttét, a busz használata engedélyezetté válik.
	A busz lefoglalását követi annak használata, amely kétféle módon történhet:
•	Aszinkron ütemezéssel. Maguk a buszok nem rendelkeznek saját órajellel, így a szabályozásuk olyan ütemben történik, ahogyan áramlanak rajta az adatok. Nyilvánvalóan nem minden esetben van teljes kihasználtság.
•	Szinkron ütemezéssel. A buszok saját órajellel rendelkeznek, és ezek ütemeinek megfelelően szabályozzák a műveletek időbeli lefolyásait.
	Busztípusok
	
	Az alábbi táblázat összefoglalást ad az egyes buszrendszerekről. Összeállításkor igyekeztünk minél naprakészebb információkkal szolgálni.
	
	Rövidítés		Teljes Név		Szélesség (Bit)		Órajel (MHz)	
	XT		eXtended Technologie		8		8	
	ISA		Industry System Application		16		12	
	EISA		Extended Industry System Application		32		66	
	VESA		Video Electronics Standard Association		32		66	
	PCI		Peripherial Component Interconnect		64		120	
	AGP		Accelerator Graphics Port		128		266	
		
	A táblázatból kimaradt két olyan egyedi buszrendszer, amely rövid ismertetése a következő összefoglalásban található. Ezen buszrendszerekről igencsak kevés információnk van, mindössze az alkalmazási területeik szempontjából lényegesek:
•	MCA. Teljes nevén Micro Channel Architecture. Az IBM (teljes nevén International Business Machines) cég egyénileg kifejlesztett buszrendszere, amelyet az úgynevezett 386-os gépek használnak.
•	PCMCIA. Teljes nevén Personal Computer Memory Card International Association. Az úgynevezett hordozható táskaszámítógépek (később még szó lesz róluk) buszrendszere. Tekintettel ezen modellek fejlettségére, pontosan nem meghatározható a szélesség és az órajel.
	
	1. 7. Fejezet: Megszakítás
	
	Bevezető főfejezetünk utolsó pontjaként következzen egy nagyon fontos folyamat az informatika világából, a megszakítás.
	A megszakítás tulajdonképpen nem más mint egy már futó folyamat felfüggesztése egy másik futtatni kívánt folyamat érdekében. Ebben segít a számítógépek megszakítási rendszere. Maga a megszakítás két módon keletkezhet:
•	Hardveres úton. Itt maguk a hardver elemek végzik el ezt a feladatkört. A szoftveres megszakítással szemben a hardver elemek megszakítási csatornákat használnak (teljes nevén InterRupt Queue (IRQ)), így biztosabban végrehajthatják a műveletet. Új hardverelem telepítésekor a felhasználó feladata, hogy ügyeljen arra: két vagy több hardver elem ne használhassa ugyanazon megszakítási csatornát, ugyanis ez hardverkonfrontálódáshoz vezethet, és előfordulhat, hogy egyik egység sem lesz használható.
	Érdemes megjegyezni, hogy bizonyos hardverhibák keletkezésekor nem maszkolható megszakítások jönnek létre (teljes nevén Non Maskable Interrupt (NMI)), azaz olyanok, amelyek kezelésére a számítógép nincs felkészítve. Az alábbi táblázat az egyes hardver elemek megszakítási vektorait tartalmazza (a megszakítások az alaplapon elhelyezett ROM BIOS (teljes nevén Read Only Memory Basic Input Output System) egységben található (később még mindkettőről szó lesz)):

Megszakítási Vektor		Hardver Neve	
	0		Az időzítő megszakítása	
	1		A billentyűzet megszakítása	
	2		XT számítógépek bővítőbuszának megszakítása	
	3		A COM2-es port megszakítása	
	4		A COM1-es port megszakítása	
	5		Az LPT2-es port megszakítása	
	6		A hajlékonylemezes meghajtó megszakítása	
	7		Az LPT1-es port megszakítása	
	8		A valós idejű óra megszakítása	
	9		AT számítógépek XT módban való működésének megszakítása	
	10		Általános hardver megszakítás AT számítógépek esetén	
	11		Általános hardver megszakítás AT számítógépek esetén	
	12		Általános hardver megszakítás AT számítógépek esetén	
	13		A numerikus processzor megszakítása	
	14		A merevlemezes meghajtó megszakítása	
	15		Általános hardver megszakítás AT számítógépek esetén	
	
	Programozási oldalról tekintve a megszakításokat, megállapítható, hogy a számítógép 256 különböző - egyenként 4 byte-os - úgynevezett interruptcímet különböztethet meg. Ezek a 0000 : 000016 memóriacímtől kezdődnek. Az alábbi táblázat összefoglalja a legfontosabbakat, amelyek megszakítási rutincímeket azonosítanak.
	
	Interrupt Sorszám		Rutin Megnevezése	
	Processzor Megszakítások	
	00		Osztási túlcsordulás	
	01		Lépésenkénti megszakítás	
	02		Nem maszkolható megszakítás	
	03		Töréspont	
	04		Túlcsordulási rutin hívása	
	Alapvető ROM BIOS Megszakítás	
	05		Képernyőnyomtatás a PrintScreen billentyű segítségével	
	Hardver Megszakítások	
	08		A valós idejű óra megszakítása	
	09		Billentyűzet megszakítása	
	0B		Az LPT2-es port megszakítása	
	
0C		Az LPT1-es port megszakítása	
	0D		A merevlemezes meghajtó megszakítása	
	0E		A hajlékonylemezes meghajtó megszakítása	
	0F		A nyomtató megszakítása	
	BIOS Kommunikációs Megszakítások	
	10		A képernyőmeghajtó hívása	
			AH		Funkció	
			00		Képernyő-üzemmód váltása	
			01		A kurzor beállítása	
			02		A kurzor pozícionálása	
			03		A kurzor lekérdezése	
			04		A fényceruza pozíciójának beolvasása	
			05		Az aktív képernyőlap kiválasztása	
			06		Az aktív képernyőlap felfelé mozgatása	
			07		Az aktív képernyőlap lefelé mozgatása	
			08		Karakter és attribútum kiolvasása	
			09		Karakter és attribútum kiírása	
			0A		Karakter kiírása	
			0B		A színpaletta vagy háttérszín beállítása	
			0C		Raszterpont kiírása	
			0D		Raszterpont visszaolvasása	
			0E		Karakterkiírás úgynevezett teletype üzemmódban	
			0F		Pillanatnyi képernyő-üzemmód lekérdezése	
			10		EGA, MCGA és VGA képernyőkártyák palettaregisztereinek lekérdezése	
			11		EGA, MCGA és VGA képernyőkártyák karaktergenerátorának felprogramozása	
			12		EGA, MCGA és VGA képernyőkártyák konfigurációs funkciói	
			13		Szöveglánc kiírása	
			1A		Megjelenítő-kombinációk kezelése	
			1B		MCGA és VGA képernyőkártyák BIOS képességeinek és állapotainak lekérdezése	
			1C		VGA képernyőkártya állapotának lekérdezése és visszaállítása	
	Konfigurációs Megszakítások	
	11		A számítógép elemeinek lekérdezése	
	Memóriamegszakítás	
			Funkció	
	12		A memória mérete	
	Hajlékonylemezes Meghajtó Megszakításai	
	13		A hajlékonylemezes maghajtó meghívása	
			AH		Funkció	
			00		A meghajtó ellenőrzése	
			01		Az utolsó meghajtóművelet eredményeinek lekérdezése	
			02		Szektor beolvasása	
			03		Szektor kiírása	
			04		Szektor ellenőrzése	
			05		Egy sáv formázása	
			06		Sávok formázása a rossz szektorok kijelölésével	
			07		Formázás az adott sávtól kezdve	
			08		Lemezparaméterek lekérdezése	
			09		A fixlemezes meghajtó leíró táblájának előkészítése	
			0A		Hosszú beolvasás	
			0B		Hosszú kiírás	
			0C		Sávkeresés	
			0D		A fixlemezes meghajtórendszer előkészítése	
			10		A fixlemezes meghajtó működőképességének ellenőrzése	
			11		A fixlemezes meghajtó fejének előkészítése	
			12		A fixlemezes meghajtó illesztőmemóriájának tesztelése	
			13		A fixlemezes meghajtó diagnosztikai funkciója	
			14		A fixlemezes meghajtóhoz tartozó illesztőmemória tesztjének végrehajtása	
			15		A meghajtó típusának beolvasása	
			16		Lemezcsere lekérdezése	
			17		A meghajtó típusának beállítása formázáshoz	
			18		A lemez típusának beállítása formázáshoz	
	Nyomtatóport Megszakítások	
	14		Az aszinkron vonal meghívása	
			AH		Funkció	
			00		A vonal előkészítése	
			01		Karakter küldése	
			02		Karakter fogadása	
			03		A vonal állapotának lekérdezése	
	Kiterjesztett AT Megszakítások	
	15		Egyéb AT szolgáltatások	
			AH		Funkció	
			00		A szalagos tárolóegység motorjának bekapcsolása	
			01		A szalagos tárolóegység motorjának kikapcsolása	
			03		Adatblokk beolvasása	
			04		Adatblokk kiírása	
			80		Perifériális eszközök megnyitása	
			81		Perifériális eszközök lezárása	
			82		Eszköz használatának befejezése	
			83		Eseményre várakozás	
			84		A joystick kezelése	
			85		A SYSRQ billentyű állapotának lekérdezése	
			86		Egyéb várakozás	
			87		Memóriablokk mozgatása	
			88		Memóriakiterjesztés lekérdezése	
			89		Átváltás virtuális módba	
			90		Várakozás valamelyik eszközre	
			91		Megszakítás kiszolgálásának jelzése	
			C0		Konfigurációs paramétertáblázat lekérdezése	
					Byte Sorszám		Funkció	
					0		Táblahossz	
					2		Rendszermodell sorszáma	
					3		Rendszermodell alsorszáma	
					5		Kiépítettségi információk	
	Billentyűzet Megszakítások	
	16		Billentyűzet meghajtóprogramjának meghívása	
			AH		Funkció	
			00		Karakter beolvasása	
			01		Billentyűzet memóriájának lekérdezése	
			02		A Shift billentyű állapotának lekérdezése	
	Nyomtató Megszakítások	
	17		Nyomtató meghajtóprogramjának meghívása	
			AH		Funkció	
			00		Karakter küldése	
			01		A nyomtatóvezérlő előkészítése	
			02		A nyomtatóvezérlő állapotának lekérdezése	
	ROM BASIC Megszakítások	
	18		ROM BASIC beléptetési pont	
	Rendszerindítási Megszakítások	
	19		A rendszer melegindítása	
	Rendszeróra Megszakítások	
	1A		A belső óra lekérdezése	
			AH		Funkció	
			00		Az időszámláló lekérdezése	
			01		Az időszámláló beállítása	
			02		Az idő lekérdezése	
			03		Az idő megadása	
			04		A dátum lekérdezése	
			05		A dátum beállítása	
			06		Jeladás kérése adott időpontra	
			07		Riasztás kikapcsolása	
	Egyéb Megszakítások	
	1B		A Ctrl + Break billentyűkombináció felhasználói rutinja	
	1C		Az időzítő felhasználói rutinja	
	1D		Képernyő paramétertábla	
	1E		Meghajtó paramétertábla	
	1F		Grafikus karaktergenerátor táblázat címe	
	
•	Szoftveres úton. Ekkor egy program (elsősorban az operációs rendszer) kezdeményezi a magszakítást, azaz egy már futó program felfüggesztését.
A megszakítások kiszolgálása mindig abban a sorrendben történik, ahogyan beérkeztek. Kivételt képez az az eset, amikor egy időben több megszakítási kérelem is érkezik. Ilyenkor a processzor feladata, hogy eldöntse melyik megszakítási kérelem áll magasabb prioritási szinten, azaz amelyik végrehajtása a fontosabb.
A Megszakítás Kiszolgálásának Lépései

.	lépés: hardver általi beállítások. Részei:
•	Az eszközvezérlő beállítja a megszakítási vonalat, jelezve ezzel a kérelmét.
•	A processzor visszaigazolja a kérelem elfogadását (amíg ez nem jön létre, az eszközvezérlő folyamatosan próbálkozik).
•	Az eszközvezérlő a megszakítási vonalra helyezi a megszakítási vektort.
•	A processzor eltárolja ezen vektorértéket.
•	A processzor elmenti az utasításszámláló- és az állapotregiszterek tartalmát a veremtárolóba (ekkor történik meg hardver szinten azon állapot eltárolása, ahonnan a megszakítás végén folytatni kell a megszakított rutint).
•	A processzor kikeresi a kiszolgáló rutin kezdőcímét és azt betölti az utasításszámláló regiszterbe (ezzel hardver szinten kezdetét veszi a megszakítás).
.	lépés: szoftver általi beállítások. Részei:
•	Az operációs rendszer a feldolgozás részeredményeit elmenti a regiszterekből a vermekbe (ezzel biztosítja, hogy azok ne íródjanak felül új értékekkel).
•	Az operációs rendszer megvizsgálja, hogy a kiszolgáló rutin tartozhat-e több eszközhöz.
•	Az operációs rendszer összegyűjti az egyéb, megszakításhoz történő paramétereket.
•	Az operációs rendszer kezeli a megszakítást okozó eseményt, azaz végrehajtódik a megszakítás. Annak végén az operációs rendszer egy jelzést kap.
•	Az operációs rendszer a felfüggesztett feldolgozás adatait visszatölti a megfelelő regiszterekbe.
•	Az operációs rendszer befejezi a kiszolgáló rutint, és visszatér a feldolgozó programhoz.
.	lépés: hardver általi beállítások. Részei:
•	A processzor visszatölti az elmentett utasításszámláló- és állapotregiszterek tartalmát a veremtárolóból (ekkor tekinthető mind hardver-, mind szoftver szinten teljes értékűnek a megszakítás).
	Az előbb bemutatott megszakítási eljárás egyszintű, azaz a megszakított folyamat nem szakítható meg egy újabb folyamat által. Többszintű eljárás esetében azonban a megszakított folyamat tovább szakítható, és így egymásba ágyazva akár több tucat megszakítás is létrejöhet egy időben. Az eljárás nagyon praktikus, ám igen veszélyes, ugyanis elégtelen kezeléskor az összes megszakított program futása végleg leállhat, és adatvesztés következhet be.

2. Fejezet: Bemeneti Perifériák
	
	Ebben a fejezetben kezdődik el a hardver elemek komoly boncolgatása. Mielőtt azonban belekezdenénk, egy fontos információt kell tisztázni. Minden hardvergyártó cég rendelkezik egy azonosítóval, az FCC ID (teljes nevén Federal Communications Commission IDentification) számmal, amely alapján meg lehet állapítani, hogy melyik cég gyártotta az adott hardvert, és azt is, hogy az milyen kategóriába tartozik. Sok esetben ez a szám a hardver burkolatán található, de nem ritka az az eset sem, amikor a hardvert vezérlő áramköri lapon kap helyet.
	 A mű végének elkészültéig figyeltük az informatika fejlődését, hogy minél naprakészebb és frissebb információkkal szolgálhassunk. Következzenek tehát azok a hardver elemek, amelyek segítségével adatokat vihetünk be a számítógépbe, azaz közölhetjük vele mondandónkat.
	2. 1. Fejezet: Billentyűzet
	
	További Elnevezések	•	Keyboard
•	Klaviatúra
•	Konzol
•	Tasztatúra	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Nem Szükségeltetik	
	Nevesebb Gyártók	•	Acer™
•	Altrix™
•	Auva™
•	BTC™
•	Certified™
•	Cherry™
•	Chicony™
•	Clicker™
•	Compaq™
•	Daewoo™
•	Escom™
•	Genius™
•	Hewlett-Packard™
•	IBM™ (teljes nevén International Business
Machines)
•	Kanrich™
•	Memorex™
•	Microsoft™
•	Mitsumi™
•	NEC™
•	Olivetti™
•	Packard Bell™
•	Samsung™	
		
	Amióta informatikáról beszélünk, az elsődleges bemeneti periféria. Már a technikai fejlődés hajnalán megjelent - akkor még mechanikus formában - mint írógép. Irodák ezrei használták, és valósággal részévé vált a számítógépet használó emberiségnek. Nem csoda hát, ha az első számítógépek is írógépeket használtak billentyűzet gyanánt.
	Az akkori kezdetleges modellek gumihengere (ami a papír vezetésére hivatott) egy speciális érzékelőréteggel van bevonva, illetve le van rögzítve. Így adatbevitel közben az írógép kalapácsai a gumihengerre csapnak, majd az azon elhelyezett elektronika továbbítja a leütött billentyűk kódjait a számítógépnek. A művelet zajos, ám megbízható.
	A számítógépek miniatürizálódásával, illetve a házi számítógépek terjedésével az írógép már nem elégítette ki a megfelelő igényeket, így megszülettek az első billentyűzetek.
	A billentyűzetek mindegyike soros átvitellel csatlakozik a számítógéphez. Első megjelenési formája az úgynevezett tunnel csatlakozós. Később megjelentek a PS/2-es kivitelűek is, amelyek óriási hátránya, hogy az alaplapok (később még szó lesz róluk) 80-90%-a még a mai napig a tunnel csatlakozót használja, így különböző konvertáló-dugókkal lehet csak a problémát áthidalni.
	A Billentyűzetek Típusai
	
•	XT. Teljes nevén eXtended Technologie. A legelső számítógépekhez használják, és korszerűségüknek köszönhetően egy Intel 8048-as szériaszámú vezérlőprocesszort is tartalmaz. Ennek elsődleges feladata, hogy figyelje a lenyomott billentyűket, és megküldje azok jeleit a számítógépnek. Ezek a jelek az úgynevezett scan-kódok, amelyek segítségével alakul ki a billentyű ASCII (teljes nevén American Standard Code for Information Interchange) kódja (korábban már szó volt róla). Ezen kívül a billentyűzet korlátozott hibajavításra is képes, sőt tartalmaz egy memóriaterületet vagy puffert, amelybe egyszerre 20 lenyomott billentyű kódja fért el arra az esetre, ha a számítógép nem tudná fogadni őket.
	Ezen billentyűzetek összesen 84 gombot tartalmaznak. A gombok egy áramköri laphoz csatlakoznak, amelyen minden egyes billentyűnek ki van építve az érzékelési pontja a zsebszámológépekéhez hasonlóan.
•	AT. Teljes nevén Advanced Technologie. Az előző modell továbbfejlesztett változata, amely sokkal több tulajdonsággal bír mint elődje. Egy Intel 8049-es vezérlőprocesszor irányítja, amely az előző pontnál leírtak mellett ki van egészítve egy úgynevezett kétirányú hardverkapcsolati lehetőséggel, azaz a számítógép és a billentyűzet kölcsönösen tud egymásnak jeleket küldeni. Ráadásképpen a processzor képes mindkét módban működni (XT vagy AT mód), amelyet egy a billentyűzet alján elhelyezett kapcsoló segítségével lehet állítani (az újabb kivitelű billentyűzeteknél már nincs ilyen átkapcsolási lehetőség).
	A gombok számát tekintve 101 vagy 102 gombos modelleket különböztethetünk meg. Érdemes megjegyezni, hogy a gombok alatt úgynevezett mikrokapcsolók helyezkednek el, amelyek segítségével kattogó hang kíséretében jutnak el az információk a billentyűzet vezérlőprocesszorához.
•	WIN. Teljes nevén WINdows. A hardver egyértelműen a Microsoft Windows™ operációs rendszer 32 bites változataihoz (95, 98, 99, NT (teljes nevén New Technologie), Millenium Edition, 2000) készült. Működését tekintve egy az egyben megegyezik az előző két modellel, mindössze néhány apró módosítást hajtottak rajta végre:
•	A gombok alatt elhelyezkedő mikrokapcsolókat korszerű érintkezőkre cserélték. Ezáltal szinte hangtalanná vált egy-egy gomb lenyomása, és a hardver élettartama is megnőtt.
•	Újabb billentyűk jelentek meg, amelyeknek köszönhetően immáron 105 gombos klaviatúrák is születtek. Ezek a következők:
•	Windows Start gomb (jele: ). Feladatát tekintve a Windows rendszer Start menüpontjának aktiválására szolgál.
•	Windows Alkalmazás gomb (jele: ). Különlegesen programozható billentyű, ugyanis egy tetszőleges Windows alkalmazás indítását rendelhetjük hozzá.
•	Stand By gomb (jele: ). Több is előfordulhat belőle, de funkciójukat ez nem befolyásolja. Használatukkor a számítógép úgynevezett éjszakai üzemmódba kapcsol, azaz csak azon hardver elemek maradnak feszültség alatt (és működnek ezáltal), amelyek a legminimálisabban szükségesek a számítógép működéséhez.
A Gombok Osztályozása

.	csoport. Ide tartoznak az úgynevezett írógépbillentyűk, azaz amelyek egy hagyományos értelemben vett írógépen is helyet kaptak. Tartalma:
•	10 számjegy.
•	Az angol ABC 26 betűje.
•	Írásjelek.
•	Speciális billentyűk (ebbe a csoportba tartoznak az idegen nyelvű (például francia, magyar, német) ékezetes betűk is).
•	Szóköz.
.	csoport. A váltóbillentyűk csoportja. Ide sorolhatók a következők:
•	Alt (vagy Alter névvel fémjelezve). Jelentésmódosító gomb, csak valamilyen más billentyűvel együtt lenyomva hatásos.
•	AltGr (vagy Alter Graphics névvel fémjelezve). A Windows-os klaviatúrák jelentésmódosító gombja. A rendszer készítői szerették volna, hogy ha minél több jel megjelentetésére lehetőség lenne, így a Shift gombot (később szó lesz róla) kiegészítették az AltGr-rel. Így a Shift-tel szemben egy-egy gombhoz három különböző jelet is hozzárendeltek.
•	Caps Lock. Kikapcsolva kisbetűket, bekapcsolva nagybetűket írhatunk.
•	Ctrl (vagy Control névvel fémjelezve). Szintén jelentésmódosításra szolgált és más billentyűvel együtt lenyomva van hatása.
	Érdemes megjegyezni, hogy az Alt és a Del gombok lenyomásával egy időben használva a számítógép újra indul (Windows rendszerben egy speciális figyelmeztető ablak aktiválását váltja ki ezen művelet).
•	Num Lock. Az úgynevezett tízesbillentyűzet (később még szó lesz róla) állapotát állíthatjuk vele (be- vagy kikapcsolás).
•	Scroll Lock. Ritkán használt billentyű, amelyet a képernyőn történő szöveggörgetés módosítására (ki- és bekapcsolására) terveztek.
•	Shift. speciális váltógomb, amely létrejöttét az vezérelte, hogy a billentyűzeten minél több karakter helyet kapjon. Így bizonyos gombokat megosztottak, azaz két különböző jel megjelentetésére is képessé tettek (ilyen például az a gomb, amin a következő két jel látható: “1” és “!”). Lenyomva a billentyűk felső részére festett jelet csalogathatjuk elő. A Shift gomb használata betűk esetén nagy- és kisbetűs váltást eredményez, az írógépekhez hasonlóan.
•	Sysrq. Nem minden klaviatúrán szerepel önálló gombként. Többfolyamatos rendszer vezérlőbillentyűje, amely segítségével a megjelenítő vezérlések jogát lehet egyes folyamatokhoz kapcsolni.
.	csoport. Ebbe a csoportba a funkcióbillentyűk tartoznak. AT (teljes nevén Advanced Technologie) modellek esetében ez F1-től F12-ig tart, míg XT (teljes nevén eXtended Technologie) modelleknél F1-től F20-ig (esetleg F22-ig) is mehet a számozásuk, általánosan használt modellek esetében azonban ez csak F10-ig tart. Különböző feladatokat rendelhetünk hozzájuk (például mentés, betöltés), így bizonyos programok kezelése is egyszerűbbé válik segítségükkel.
.	csoport. A numerikus (vagy tízes) billentyűk alkotják. A gyorsabb adatbevitel érdekében hozták létre a billentyűzet jobb oldalán (megfigyelhető, hogy az úgynevezett origógomb (5-ös számmal fémjelezve) be van mélyítve, vagy kézzel tapintható kiemelkedő jelzéssel van ellátva azok számára, akik “vakon” szeretnék a numerikus padot kezelni) . Tartalma:
•	A 10 számjegy (0, 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9).
•	A négy alapművelet (+, -, *, /).
•	Az Enter (XT (teljes nevén eXtended Technologie) billentyűk esetében Return névvel fémjelezve) gomb.
•	Beszúró/felülíró gombok (Ins (vagy Insert), Del (vagy Delete)).
•	Kurzorműveleti gombok (, , , ).
•	Lapozógombok (PgUp (vagy PageUp), PgDn (vagy PageDown), Home, End).
•	Tizedespont.
.	csoport. Kurzor- és egyéb vezérlő gombok. A következő gombok alkotják:
•	Beszúró/felülíró gombok (Ins (vagy Insert), Del (vagy Delete), BackSpace (vagy , ami nem tévesztendő össze a balra mutató kurzorvezérlő gombbal)).
•	Iránygombok (, , , ).
•	Lapozógombok (PgUp (vagy PageUp), PgDn (vagy PageDown), Home, End).
•	Pillanatstop-gomb (Pause (vagy Break)).
•	Print Screen gomb.
	Ez utóbbi a korábban tárgyalt 84 gombos billentyűzeteknél általában a numerikus billentyűzeten kap helyet. Ez a gomb a képernyő teljes tartalmának a kinyomtatására szolgál, de csakis karakteres üzemmódban. Amennyiben a nyomtató nem üzemkész (vagy rá sincs csatlakoztatva a számítógépre) a vezérlést a kikapcsolásig elveheti a számítógép a felhasználótól.
	Függetlenül a billentyűzetek típusaitól minden billentyűzeten kitüntetett szerepe van az “F” és a “J” gomboknak (vagy jobban be vannak mélyítve, vagy valamilyen kiemelkedő és kézzel tapintható jelzéssel vannak ellátva). Gépírók esetében (akik köztudottan nem nézik a billentyűzetet, miközben dolgoznak rajta (azaz tízujjas vakírással gépelnek)) ezen két gomb jelenti a kiindulópontot, azaz e kettőhöz képest térképezik fel a többi billentyűt.
	A kezdeti billentyűzetek az úgynevezett QWERTY billentyűzetek (megfigyelhető, hogy ezen gombok fentről számítva a harmadik sorban pontosan egymás mellett találhatók). Alapgondolatát Christopher Sholes (1819-1890) álmodta meg, aki a kezdeti írógépeket vette alapul modellje megalkotásakor. Később megjelentek a magyar- és más nyelvet hordozó példányok, amelyek gombjai az adott országban honos írógépek felépítését szimulálják.
	Érdemes megjegyezni, hogy a QWERTY billentyűk formájára AZERTY (francia szabvány) és QWERTZ (magyar szabvány) billentyűzetek is megjelentek.
	 
	Az ezredforduló modern billentyűzetein már helyet kapnak olyan gombok is, amelyekkel nem csupán a számítógépet, hanem a multimédiás programokat (audio- és videolejátszók) is vezérelni lehet (ilyenek például a “lejátszás” vagy a “felvétel” gombok).
	A billentyűzetek már a kezdeti korszakukban sokak számára nehezen kezelhetők voltak, számtalan felhasználó szenvedett ujjzsibbadásban (idegen nevén repetitive stress injuries), illetve tenyér és csuklófájdalomban (idegen nevén és carpal tunnel syndrome) a folyamatos használat, és a kényelmetlen karakterkiosztás miatt. Egy August Dvorak nevű tudós kutatásokat végzett, és rájött, hogy a billentyűzetek amúgy is kényelmetlen felépítésében némi reklámfogás is van, hiszen abban a sorban ahol a QWERTY betűk foglalnak helyet, az angol “typewriter” (magyarul gépíró) szó betűi is el vannak helyezve. Hosszas munka után elkészítette saját modelljét (Dvorak billentyűzet néven), amely az angol ABC betűit, és a legfontosabb írásjeleket tartalmazza. Kényelmi és anatómiai szempontokat figyelembe véve a billentyűzet két részre van bontva, mégpedig olyan elgondolás alapján, hogy bizonyos gombokat a bal-, még bizonyosakat a jobb kézzel kell használni. A két csoport tagjai a következők:
•	A balkezes csoport sorai fentről lefelé haladva:
•	~, 1, 2, 3, 4, 5
•	`, ,, ., p, y
•	a, o, e, u, i
•	;, q, j, k, x
•	A jobbkezes csoport sorai fentről lefelé haladva:
•	6, 7, 8, 9, 0, \, =
•	f, g, c, r, l, /, [, ]
•	d, h, t, n, s, -
•	b, m, w, v, z
	
	2. 2. Fejezet: Egér
	
	További Elnevezése		Mouse	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Szükségeltetik	
	Nevesebb Gyártók	•	A4 Tech™
•	Acecad™
•	Altrix™
•	Azona™
•	Dexxa™
•	Gaba™
•	Genius™
•	Hewlett-Packard™
•	IBM™ (teljes nevén International Business Machines)
•	Kolink™
•	Ledgen™
•	Logitech™
•	Maestro™
•	Magic™
•	Maxxtro™
•	Microsoft™
•	Mouse System™
•	NEC™
•	Olivetti™
•	Packard Bell™
•	Target™
•	Trekker™
•	Tremon™
•	Zykon™	
	
	A bemeneti perifériák közül a második legfontosabb helyet tudhatja magáénak. Douglas Engelbart (1925-) a Stratfordi Kutatóintézetben kísérletezett egy a billentyűzetnél modernebb adatbeviteli eszközzel. Sok megoldása közül 1963-ban fából készült egy eszköz, amelyben egyenletes mozgású fém korongok közvetítették a mozgást. Innentől kezdve megindul az egér diadala, mígnem a hetvenes években a Palo Alto-i Kutatóintézetben forradalmasították az egeret, azaz elektronikus formára hozták. Felgyorsultak az események, és 1982-ben a Mouse System™ cég piacra dobta az első háromgombos egeret, amelyet egy év múlva a Microsoft Corporation™ kétgombos változata követett.
	Az első számítógép ami használta, az Apple™ cég Lisa névre hallgató modellje, mely gyermekbetegségeit kijavítva készült el később a Machintos™. A PC (teljes nevén Personal Computer) piac válaszolván a kihívásra, a Microsoft ™ cégre hárította ezt a feladatot. Ennek inspirációjaként készült el a Microsoft Windows™, ami ma a legelterjedtebb grafikus felületű operációs rendszer.
	A programozás fejlettségének köszönhetően a mai egerek már karakteres képernyőn is használhatók, ezáltal a tömeges adatbevitel egyszerűbbé, gyorsabbá és rugalmasabbá válik. Maga az egér egy úgynevezett egérkurzort használ, amely a képernyőn pontosan követi az elmozdulás irányát (a kurzor típusa többféle lehet, íme néhány megjelenési forma: , , , I). Ennek segítségével lehet rámutatni a megfelelő objektumra (például ikon, listadoboz, menü-fejléc, nyomógomb, rádiógomb), majd az egér gombjával aktivizálni (ezt a műveletet a számítástechnikai szlengben “klikkelésnek” hívják, ugyanis az operációt egy kattanó hang jelzi, amely az egér gombjának (szemének) lenyomásával keletkezik).
	Az egér vezérlőprogramjának további feladatkörébe tartozik, hogy figyelje az egér használati ideje alatt érkező állapotjelző jeleket, amelyek kétféleképpen jelentkeznek a mindennapi életben:
•	3 byte-os állapotcsomag. Az első byte az egér vízszintes (“x” koordinátájának)  elmozdulása, a második a függőleges (“y” koordinátájának) elmozdulása, míg a harmadik a gombok állapotának a jelzésére szolgál. Karakteres képernyőn használják.
•	5 byte-os állapotcsomag. A különbség az előzőhöz képest, hogy itt az első kettő byte jelzi a vízszintes-, a második kettő a függőleges elmozdulást, míg az ötödik a gombok állapotát takarja. Grafikus képernyőn használják.
	Az Egerek Típusai
	
•	Mechanikus egér. Az egyik legjellemzőbb megjelenési forma, amelyben egy gumival bevont fémgolyó mozgását követi két érzékelő korong (az egyik a függőleges- míg a másik a vízszintes elmozdulás állapotát figyeli).
	Az ilyenfajta egerekhez speciális alátétet (úgynevezett egérpadot) árusítanak, amely csúszásmentes felületet biztosít az egér golyójának. Ezáltal az élettartam is megnő, ugyanis a szennyeződések csökkentetten kerülnek a berendezésbe.
•	Optikai egér. Működéséhez egy hálózatos rajzolású, fémből készült alátét szükségeltetik. Az egérben elhelyezett fényforrás neonszínű (általában vörös) fényt bocsájt ki, amely a fényérzékeny alátétről visszaverődik. A hálózatos vonalak alapján dönti el az egér elektronikája, hogy éppen mi a megfelelő (kurrens) állapot.
•	Optomechanikai egér. Az előző kettő kombinációja. A mozgásban nem golyó, hanem egy hasított korong vesz részt, amelyen fényt átbocsájtva születnek az egér koordinátaértékei.
	Általános értelemben minden egérnek három alapvető külső elemét különböztetjük meg (ezek az összes előzőekben felsorolt egerek esetében helyet kapnak):
•	Farok. Maga a kommunikációs kábel, mely végén a megfelelő csatlakozódugó (PS/2 vagy RS-232) foglal helyet. A farok sérülésével, kontakthibájával az egér nem működik korrektül.
•	Szem. Maguk a nyomógombok, melyekből alapértelmezés szerint kettő található. Számtalan modell azonban három szemmel rendelkezik, ám a középsőt csak speciális programozással lehet használhatóvá tenni (nem véletlen, hogy a modernebb egereknél ezt egy koronggal helyettesítik, amely kiválóan alkalmas a Windows™ operációs rendszerekben a függőleges gördítősáv mozgatására).
	Érdemes megjegyezni, hogy a kettő- és a háromgombos egerek más-más kódot küldenek a számítógép felé, így bizonyos operációs rendszerek esetében működési zavarok léphetnek fel. Ennek kiküszöbölése érdekében az egerek alján található egy kapcsoló, mely segítségével lehet váltani a kettő- és a háromgombos üzemmód között, amellyel az ilyen problémák áthidalhatók.
•	Test. Minden esetben műanyagból készül, és színe általában világosszürke, de előfordulnak fekete kivitelűek is.
	
	2. 2. 1. Fejezet: Pozícionáló Gömb
	
	További Elnevezései	•	Hanyattegér
•	Trackball	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Szükségeltetik	
	Nevesebb Gyártók	•	Compaq™
•	Hewlett-Packard™
•	IBM™ (teljes nevén International Business Machines)	
	
	Elsősorban helytakarékossági okok vezérelték a készítőit, ugyanis a felhasználó nem az egeret mozgatja, hanem annak golyóját (értelemszerűen a golyót por- és zsírtaszító anyaggal vonták be, hogy csökkentsék az érzékelőkbe jutó szennyeződéseket). A szemeket sajnos nem lehetett megspórolni, így azok funkciójukat tekintve megmaradtak. A modellt az úgynevezett táskaszámítógépekhez tervezték, de közkedveltsége miatt a drágább billentyűzetek már tartalmazzák.
	
	2. 2. 2. Fejezet: Érintőegér
	
	További Elnevezése		Touchball	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Szükségeltetik	
	Nevesebb Gyártók	•	Compaq™
•	IBM™ (teljes nevén International Business Machines)	
		
	Az egerek egy igencsak különleges megjelenése. A felhasználók találékonyságának köszönhetően nem tartalmaz mechanikai elemeket. Egy nyomásra érzékeny felület áll rendelkezésre arra, hogy a felhasználó valamelyik ujját mozgassa rajta. Az ujj mozgását egy elektronika továbbítja a számítógép felé.
	Az érintőegér óriási előnye, hogy nyomógombjain kívül semmilyen más mechanikus alkatrészt nem tartalmaz, így meghibásodásának valószínűsége nagyon csekély. Szintén a táskaszámítógépekhez tervezték, bár nem aratott akkora sikert mint a pozícionáló gömb.
	
	2. 2. 3. Fejezet: Fényceruza
	
	További Elnevezése		Lightpen	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Szükségeltetik	
		
	Valamivel fejlettebb eszköz mint az egér, és működését tekintve csak kis közelítéssel sorolható annak típusai közé. Egy ceruza nagyságú eszköz, amelynek végén fénykibocsájtó dióda található. A megfelelő objektumra mutatva fénye akadályba ütközik, és vezérlő elektronikája ezen változást figyeli, majd továbbítja a számítógép felé.
	Előszeretettel alkalmazzák a drágább menedzserkalkulátoroknál és olyan berendezéseknél, ahol a tisztasági körülmények nem megfelelőek egy hagyományos egér használatához (például az autószerelő műhelyek motordiagnosztikai berendezései is fényceruzát használnak adatbevitelre).
	
	2. 2. 4. Fejezet: Digitalizáló Tábla
	
	További Elnevezése		Tablet	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Szükségeltetik	
	
	Az érintőegér és a fényceruza ötvözete, ahol a felhasználó nem az ujját használja a pozícionálásra, hanem egy speciális ceruzát.
	Előnye a berendezésnek, hogy az emberi érintéskor keletkezett szennyeződések, zsírfoltok szinte teljes mértékben kiküszöbölődnek, és ezáltal sokkal biztonságosabb, hatékonyabb pozícionálásra nyílik lehetőség. A digitalizáló tábla kiválóan alkalmas rajzok készítésére, hiszen ugyanúgy kell dolgozni rajta mintha az egy papírlapra történne.
	
	2. 3. Fejezet: Képdigitalizáló
	
	További Elnevezése		Scanner	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Szükségeltetik	
	Nevesebb Gyártók	•	A4™
•	Acer™
•	Adlib™
•	Agfa™
•	Artec™
•	ALPS™ 
•	Amegroup™ 
•	ANA™
•	Avision™
•	AVR™ 
•	Bell Howell™ 
•	Boeder™
•	Brother™
•	Canon™
•	Cardscan™ 
•	Catery™
•	Colorado™
•	Colorpage™
•	Compeye™ 
•	Contex™ 
•	Dest™ 
•	Devcom™
•	Dexxa™ 
•	DFI™ 
•	Digital™
•	Disctec™ 
•	Dysan™ 
•	Elux™ 
•	Eltron™ 
•	Envision™
•	Epson™
•	Fida™
•	Fujitsu™
•	Genius™
•	Goldstar™
•	GT™
•	Heidelbert™
•	Hewlett-Packard™
•	Highscreen™ 
•	Howtek™ 
•	Imacon™ 
•	Info™
•	Kinpo™
•	Kodak™ 
•	Komodo™ 
•	Konica™ 
•	KTX™ 
•	Lacie™
•	LG™
•	Lightscan™ 
•	Linotronic™ 
•	Logitech™ 
•	Lumina™ 
•	Mag™
•	Memorex™
•	Memtek™ 
•	Microtest™
•	Mikrotek™
•	Minolta™
•	Miro™ 
•	Mitsubishi™ 
•	Mustek™
•	NEC™ 
•	Nikon™ 
•	Oce™ 
•	Olympus™
•	Optrox™ 
•	Original Business Machines™ 
•	Panasonic™ 
•	Patrol™ 
•	Pentacon™
•	Percon™ 
•	Philips™ 
•	Plustek™ 
•	Polaroid™
•	Primax™
•	Proscan™ 
•	Qtronix™ 
•	Relisys™
•	Reveal™
•	Ricoh™ 
•	Scanace™
•	Scanjet™
•	Scanport™ 
•	Sceptre™ 
•	Silitek™ 
•	Simplex™ 
•	Spot™
•	Storm™
•	Tamarack™
•	Teco™
•	Trust™ 
•	Ultima™
•	Umax™
•	Unisys™ 
•	Utopian™
•	Visioneer™ 
•	Vivitar™ 
•	Vobis™
•	Vuego™ 
•	Worthington™
•	Xerox™	
	
	Az egyik legmodernebb adatbeviteli eszköz. Eleinte a térinformatika jelezte az igényét iránta, ugyanis nagymennyiségű képanyag (térképek, diagramok) bevitelére alkalmas. Fejlettségének köszönhetően a mai képdigitalizálók az írott szöveg letapogatására és feldolgozására is képesek (ezt más néven OCR (teljes nevén Optical Character Recognise) technikának is hívják), hála a magyar származású Recognita™ írásfelismerő programnak, amelyet eddig a világon egyetlen cégnek sem sikerült túlszárnyalnia.
	A képdigitalizáló működése egyszerű. Egy neonszínű (általában borostyánsárga, kék, vagy zöld) fény kibocsájtását végzi a berendezés. A fény a digitalizálandó felületről visszaverődik, és a vezérlő elektronika ennek megfelelően állítja össze magát a képet.
	Érdemes megjegyezni, hogy a letapogatás csak akkor sikeres teljes mértékben, ha a felület fényelnyelő hatású. A fényvisszaverő lapok olvasása nehézkes és igencsak torz képet eredményez (sajnos a színes újságokat, magazinokat egyre nagyobb számban nyomtatják fényes papírlapra).
	A digitalizálás minőségét minden esetben DPI (teljes nevén Dot Per Inch) mértékegységben adják meg, ami az egy hüvelyken elhelyezkedő képpontok számát mutatja. Értelemszerűen minél magasabb ez az érték, annál több képpont van egymás mellé sűrítve és annál jobb képminőség születik. Sajnos a minőség emelkedésével a kép mérete is egyenes arányban növekszik, így nem megfelelő minőségérték kiválasztásakor irreálisan nagy méretű alkotások jöhetnek létre.
	
	2. 3. 1. Fejezet: Kézi Képdigitalizáló
	
	További Elnevezései	•	Hand Scanner
•	Walk Scanner	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Szükségeltetik	
	
	Az első modellek kivétel nélkül kézi vezérlésűek. Mára már teljesen elavultnak számítanak, így nem is gyártják őket.
	Működésük alapvető feltétele egy gumihenger, amelyet a letapogatandó felületen kell mozgatni. A felhasználó feladata, hogy az eszközt a megfelelő irányba, a megfelelő sebességgel mozgassa, miközben folyamatosan nyomva kell tartani az eszköz aktivizáló gombját. A művelet közben a kibocsájtott fény folyamatosan letapogatja az alatta levő felület, majd elküldi a számítógépnek. Az eszköz bukásának több oka is volt:
•	Szélessége 13 cm körüli, ami még egy A4-es papírlap szélességénél is kevesebb. Igaz a kezelőprogramok lehetőséget adtak arra, hogy a képet több részből állítsa össze a felhasználó, de ez sok esetben kudarcba fulladt.
•	A mozgatás sebességének egyenletesnek kell lennie, ugyanis ha túlságosan gyorsan mozog a hardver a kép felett, a letapogatás hiányos, és a kép megnyúlik. Túl lassú mozgatáskor sok képpont van feleslegesen beolvasva, így a kép szintén torz.
	2. 3. 2. Fejezet: Lap Képdigitalizáló
	
	További Elnevezései	•	Page Scanner
•	Síkágyas Lapscanner
•	View Scanner	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Szükségeltetik	
	
	Sokkal barátságosabb és megbízhatóbb eszköz, így a köznapi életben a leggyakrabban használatos. Egy fénymásológéphez hasonlít, ahol egy üveglapra kell helyezni a letapogatandó felületet úgy, hogy az a berendezés belseje felé nézzen. Digitalizáláskor egy léptetőmotor egyenletes sebességgel mozgatja az olvasófejet, így minden esetben pontos képek jönnek létre. A még finomabb eredmények elérése érdekében egy biztosító fedél is található a berendezésen, amely nem csupán a letapogatandó felületet rögzíti, hanem a külső fényviszonyokat is kizárja.
	Érdemes megjegyezni, hogy a modernebb változatok egy olyan automatikát is tartalmaznak, amely bemenetként egy lapadagoló tartalmát tekinti. Így ha több oldalt kíván a felhasználó bedigitalizálni, a berendezés elvégzi helyette a lapok cseréjét, illetve azok letapogatását. Tömeges feladatoknál igencsak hasznosnak bizonyul.
	Az eszköz hátránya a helyigény, illetve az a tény, hogy bármekkora digitalizálandó felületet nem képes befogadni. Ezek azonban eltörpülnek számtalan előnye mellett.
	2. 3. 3. Fejezet: Dob Képdigitalizáló
	
	További Elnevezése		Drum Scanner	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Szükségeltetik	
	
	A képdigitalizálók egyik specifikált formája. Elsősorban helytakarékosság miatt jött létre, de a kombinált faxkészülékek (faxmodem, képdigitalizáló, nyomtató, telefax, telefon, üzenetrögzítő egyben) is alkalmazzák.
	Működését tekintve egy gumival bevont henger továbbítja a belehelyezett felületet. A henger előtt található az olvasófej, ami folyamatosan letapogatja az előtte egyenletes sebességgel elhaladó fényképet vagy papírlapot.
	A berendezés hátránya, hogy nagyobb bementi információhordozókat (például könyv, újság) nem tud fogadni.
	2. 3. 4. Fejezet: Fotó Képdigitalizáló
	
	További Elnevezése		Photo Scanner	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Szükségeltetik	
	
	Minden szempontból megegyezik az előző pontban említett dob képdigitalizálóval. A különbség abban mutatkozik, hogy fényképnegatívok, illetve diák digitalizálásához tervezték. Így az előhívott filmet minden egyéb kópia nélkül azonnal digitalizálni lehet, amely igencsak hasznos olyan szakmai területeken, ahol a fényképek kimagasló fontossággal bírnak. Ezek a berendezések igen kis területen terjedtek el, ugyanis a digitális fényképezőgépek felváltják őket.
	
	2. 3. 5. Fejezet: Árukódleolvasó
	
	További Elnevezése		Barcode Reader	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Szükségeltetik	
	
	Valójában különálló berendezés, de mivel a képdigitalizálók elvét követi, helyet kapott ebben a fejezetben. Fejlett Európai Uniós országokban már évtizedek óta alkalmazzák. Pontosan 1940-ben jelent meg az Amerikai Egyesült Államokban és a ‘60-as években indult hódító útjára. Hazánkban alig tíz éve használatos. Ma már szinte az összes kereskedelmi intézményben helyet kap korszerűsége és hatékonysága miatt.
	Maga a hardver a képdigitalizálóhoz hasonlóan működik, azzal a különbséggel, hogy a letapogatott felület nem kép vagy szöveg, hanem különböző vastagságú függőleges csíkok (illetve az azok alatt elhelyezkedő számok) halmaza. Ezek hordozzák az információkat, amelyek pontossága érdekében különösen fontos az árukódok előállítási technikái, hiszen egy életlen kép szinte teljesen megbéníthatja az olvasó működését.
	Jelenleg a legelterjedtebb árukód az EAN/UPC (teljes nevén European Article Number/Universal Product Code) kód, amely magát a vonalkódot jelenti. Megjelenési formája az úgynevezett EAN-13 kód (nevét onnan kapta, hogy 13 számjegyet használ az adathordozásra), amelynek felépítése a következő:
•	Az első három (esetleg kettő) számjegy tartalmazza az országkódot. A számjegyeket az első után egy dupla vonal válassza el.
•	A következő négy (esetleg öt) számjegy hordozza a gyártó kódját. A negyedik számjegy után szintén egy dupla vonal áll.
•	Az utolsó öt (esetleg hat) számjegy a cikkszámot jelenti.
	Az árukódok egyik legfontosabb komponense az első három karaktere, amely azon ország kódját tartalmazza, ahonnan a termék származik. Ezt, valamint a gyártó kódját tilos felülbírálni, ugyanis nemzetközileg elfogadott törvények védik (ellenben a cikkszámmal, vagy termékszámmal, amely egyedi). Az alábbi táblázat tartalmazza az összes ország kódját:
	
	Ország		Kód	
	Amerikai Egyesült Államok		00-09	
	Amerikai Egyesült Államok (fenntartott)		10-19	
	Amerikai Egyesült Államok (helyi kódolásra fenntartott)		20-29	
	Algéria		613	
	Argentína		779	
	Arménia		485	
	Ausztria		90-91	
	Ausztrália		93	
	Belgium és Luxemburg		54	
	Belorusszia		481	
	Bolívia		777	
	Brazília		789	
	Chile		780	
	Ciprus		529	
	Costa Rica		744	
	Cseh Köztársaság		859	
	Dánia		57	
	Dominikai Köztársaság		746	
	Ecuador		786	
	Egyesült Királyság		50	
	Egyiptom		622	
	El Salvador		742	
	Észak Afrika		600-601	
	Észak Korea		880	
	Észtország		474	
	Finnország		64	
	Fülöp Szigetek		480	
	Franciaország		30-37	
	Georgia Állam		486	
	Guatemala		740	
	Görögország		520	
	Hollandia		87	
	Honduras		742	
	Hong Kong		489	
	Irán		626	
	India		890	
	Indonézia		899	
	Izland		569	
	Izrael		729	
	Írország		539	
	Japán		45, 49	
	Jordán		625	
	Jugoszlávia		860	
	Kazahsztán		487	
	Kína		690-692	
	Kolumbia		770	
	Kuba		850	
	Kupon (szerte a világon)		99	
	Lengyelország		590	
	Lettország		475	
	Libanon		528	
	Litvánia		477	
	Macedónia		531	
	Magyarország		599	
	Malaysia		955	
	Marokkó		611	
	Mauritius		609	
	Málta		535	
	Mexikó		750	
	Moldova		484	
	Nemzetközti Hanghordozókód (ISMN (teljes nevén International Standard Music Number))		979	
	Nemzetközi Könyvkód (ISBN (teljes nevén International Standard Book Number))		978	
	Nemzetközi Szériaszámkód (ISSN (teljes nevén International Standard Serial Number))		977	
	Németország		400-440	
	Nicaragua		743	
	Norvégia		70	
	Olaszország		80-83	
	Oroszország		46	
	Orvosi Recept (szerte a világon)		980	
	Panama		745	
	Paraguay		784	
	Pápua - Új Guinea		959	
	Peru		775, 785	
	Portugália		560	
	Románia		594	
	Spanyolország		84	
	Sri Lanka		479	
	Svédország		73	
	Szingapúr		888	
	Szlovák Köztársaság		858	
	Tajvan		471	
	Thaiföld		885	
	Tunézia		619	
	Törökország		869	
	Ukrajna		482	
	Uruguay		773	
	Új Zéland		94	
	Venezuela		759	
	Vietnám		893	
	
	Nagyon fontos kritérium, hogy minden egyes alkalmazási terület (kereskedelem, egészségügy, szállítás) árukódja egyéni kell, hogy legyen.
	Érdemes megjegyezni, hogy ma Magyarországon a 145/1991. (XI. 22) számú Kormányrendelet szabályozza a vonalkód használatát, mely az ETK-ról (teljes nevén Egységes Termékazonosító Kód) alkalmazásáról szól.
	2. 4. Fejezet: Botkormány
	
	További Elnevezése		Joystick	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Szükségeltetik	
	Nevesebb Gyártók	•	Dexxa™
•	Genius™
•	Gravis™
•	Logitech™
•	Maxxtro™
•	Microsoft™
•	Saitek™
•	Tremon™
•	Zykon™	
	
	A házi számítógépek kedvelt eszköze, amelyet vagy a billentyűzetbe szerelve, vagy külön a számítógéphez csatlakoztatható eszközként árusítanak. Később betört a mikroszámítógépek világába is, ám egyszerű luxuscikk, ugyanis a játékprogramokon kívül semmi más nem használja, mivel az egér a korszerűségével kiszorította, és ezzel egy biztos pozíciót lefoglalva a bemeneti perifériák körében.
	A botkormány szimulációs vezérlésekre alkalmas, amelyek egyre nagyobb teret hódítanak. Számtalan esemény (elsősorban közlekedési szituációk) rekonstruálható számítógép segítségével, és ezeken a területeken még előfordulhat a botkormány alkalmazása.
	Működését tekintve, rúdjának valamilyen irányú elmozdítására a kurzor ugyanebbe az irányba mozdul el, és addig mozog amíg a rudat alapállapotba nem helyezzük. Használata előtt a botkormányt kalibrálni kell, azaz meg kellett adni a szükséges programnak a nyolc elmozdítható koordináta (jobbra, balra, fel, le, jobbra fel, jobbra le, balra fel, balra le) végpontját. Emellett fontos szerepet kap az úgynevezett fire, vagy tüzelés gomb, amelyet megnyomva egy bizonyos kód generálódik a számítógép felé. Bizonyos botkormányokon auto fire vagy automatikus tüzelés kapcsoló is helyet kap, amely az előbb említett kódot folyamatosan továbbítja a számítógépnek.
	2. 4. 1. Fejezet: Auditív Botkormány
	
	További Elnevezése		Game Commander	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Szükségeltetik	
	
	Különleges megjelenési formája a botkormányoknak. Készítőit a nyelvek közötti átjárhatóság, és a kényelmesebb kezelés vezérelte. Kizárólag játékprogramokhoz tervezték, mégpedig oly módon, hogy az irányítás egy mikrofonon (később még szó lesz róla) keresztül történik. A felhasználó kiadja a megfelelő utasítást, amit egy beszédszintetizátor lefordít a számítógép nyelvére.
	2. 4. 2. Fejezet: Játékpad
	
	További Elnevezése		Gamepad	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Szükségeltetik	
	Nevesebb Gyártók	•	Dexxa™
•	Genius™
•	Gravis™
•	Logitech™
•	Maxxtro™
•	Trivax™	
	
	Szintén a játékprogramok vezérlésére született. Működését tekintve egy az egyben egyezik a botkormányéval, azzal a különbséggel, hogy egy pár centiméter vastag műanyag tokba gombok voltak integrálva. A gombok segítségével lehet a korábban már említett nyolc iránykoordinátát, a tüzelést és az automatikus tüzelést aktiválni. Ezen kívül speciális funkciógombok is helyet kapnak a berendezésen.
	
	2. 4. 3. Fejezet: Kormány
	
	További Elnevezése		Wheel	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Szükségeltetik	
	Nevesebb Gyártók	•	Dexxa™
•	Fire Dragon™
•	Genius™
•	Logitech™
•	Microsoft™
•	Thrustmaster™	
	
	A botkormányok XX. század végi fejlesztése, amely szimulációs célokkal keletkezett. Maga a hardver (ami a mai napig igen borsos áron kapható) egy repülőgép vagy egy személygépkocsi kormányát illetve gázkarját, pedáljait, váltóját próbálja élethűen utánozni. A megfelelő szimulátorral történő játék közben a felhasználó virtuálisan is átélheti, hogy milyen valójában egy repülőgépet vagy autót vezetni.
	
	2. 4. 4. Fejezet: Szőnyeg
	
	További Elnevezése		Activator	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Szükségeltetik	
	
	Egy igencsak érdekes megjelenési formája a botkormánynak. Alapja egy másfél-két méter átmérőjű erős műanyagból készült korong, amelyre a felhasználó ráállva aktiválja azt. A korong négy szélén szenzorok vannak, amelyek láthatatlan, és az emberi szervezetre ártalmatlan, alacsony frekvenciájú sugarakat bocsájtanak ki (ezek általában néhány méteres magasságig hatásosak).
	A felhasználó  a korongon mozog, és ezen mozgás továbbítódik a számítógép felé. Verekedős- vagy sporttal kapcsolatos (például sí, snowboard) játékoknál van nagy jelentősége, de olyan esetekben is alkalmazzák, amikor komplett mozgást (például táncot, mozdulatsorozatot) kell a számítógépbe adatként juttatni.
	Érdemes megjegyezni, hogy játéktermi szinteken léteznek olyan szőnyegek is, amelyek egy futószalag formájában vannak jelen. Itt a vállalkozó kedvű játékos a szalagon történő helybenfutással vezérli magát a programot, és a hozzá csatlakoztatott kábelek segítségével valamilyen más műveletet is végez.
	
	2. 5. Fejezet: Mikrofon
	
	További Elnevezése		Microphone	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Szükségeltetik	
	Nevesebb Gyártók	•	First™
•	Orion™
•	Philips™
•	Sony™
•	Tesla™
•	Videoton™	
	
	Elektroakusztikai hangadatok bevitelére szolgál, amelyeknek elsősorban a hangdigitalizálásnál, illetve a már korábban tárgyalt auditív botkormánynál van jelentősége. A mikrofon egy egyszerű eszköz, amelynek többféle vállfaja létezik:
•	Dinamikus mikrofon. Azon a jelenségen alapszik, hogy a mágneses térben mozgó vezetőben feszültség indukálódik, amely a vezető hosszával és sebességével arányos. Előnye, hogy kicsiny a torzítása, hátránya, hogy előállítása nagyon költséges.
•	Elektroncsöves mikrofon. Kevésbé ismert. Egy olyan elektroncső, amely diódájának anódáramát (pozitív feszültségágát) változtatja a hangnyomás.
•	Kondenzátormikrofon. Olyan kondenzátor, amelynek egyik fegyverzete egy rugalmasan kifeszített fémmembrán. A hanghullámok hatására változik a kapacitása, és ezzel együtt arányos feszültségingadozás lép fel.
•	Kristálymikrofon. A piezoelektromos hatáson (némely anizotróp kristályon (például kvarc) nyomás, húzás vagy csavarás hatására fellépő elektromos töltés) alapszik. A hangnyomás meghajlítja a piezoelektromos kristályból készült vékony lemezkét, amelynek lapjai között feszültség keletkezik.
•	Szénmikrofon. A külső hangnyomás hatását a membránjába helyezett szénpornak adja át, amelynek villamos ellenállása a nyomás ingadozásának megfelelően változik. Előnye, hogy nagyon érzékeny, hátránya, hogy a különböző frekvenciákat más és más arányban erősít. Ezért ma már kizárólag a távbeszélő készülékeknél használják.
	
3. Fejezet: Kimeneti Perifériák
	
	Könyvünk harmadik fejezetében a kimeneti perifériákkal fogunk foglalkozni. Azaz azokkal, amelyek a számítógépen feldolgozott adatok megjelenítésére szolgálnak.
	3. 1. Fejezet: Monitor
	
	További Elnevezései	•	Display
•	Képernyő	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Nem Szükségeltetik	
	Nevesebb Gyártók	•	Acer™
•	Actix™
•	ADI™ 
•	Amaga™ 
•	Amtran™ 
•	AOC™
•	Apple™ 
•	Apricot™
•	Argon™
•	Artist™
•	Artmedia™ 
•	AST™
•	AT&T™ 
•	Avision™
•	Axion™ 
•	Barco™ 
•	Bay River™
•	Belinea™
•	Bus Computer Systems™ 
•	Carroll Touch™
•	Casper™
•	Catery™
•	Cheer™ 
•	Colorgraphic™ 
•	Compaq™ 
•	CTL™ (teljes nevén Compter TechnoLogy)
•	CTX™
•	Comtec™
•	Conrac™
•	Cordata™
•	Cornerstone™ 
•	Cybervision™
•	Daewoo™
•	Darius™
•	Daytek™
•	Decaviews™
•	Dell™
•	Delta™
•	Digiview™ 
•	Eizo™ 
•	ELO™
•	ELSA™
•	Emulex™
•	Envision™ 
•	Epson™ 
•	Everex™ 
•	Falco™
•	Focus™
•	Fora™
•	Forefront™
•	Fujikama™
•	Gaba™
•	Gateway 2000™ 
•	Golden Dragon™ 
•	Goldstar™ 
•	GVC™ 
•	Hansol™ 
•	HCI™
•	Hcom™
•	Hewlett-Packard™
•	Highscreen™
•	Hitachi™
•	Hyundai™
•	IBM™ (teljes nevén International Business Machines)
•	Iyama™ 
•	Ikegami™
•	Image™
•	Impression™ 
•	Intra™
•	Iocomm™
•	Jean™ 
•	JVC™ 
•	KDS™
•	KFC™ 
•	KLH™
•	Komodo™ 
•	KTX™
•	Leading™
•	LG™
•	Liteon™
•	Likom™
•	Link™
•	Mag™
•	Memorex Telex™
•	Maxtech™ 
•	Miro™ 
•	Mitac™ 
•	Mitsubishi™
•	MTC™
•	NEC™
•	Nokia™
•	Optiquest™
•	Packard Bell™
•	Panasonic™
•	Panatek™
•	Patrol™
•	Peacock™
•	Philips™
•	Pixelvision™ 
•	Pixie™ 
•	Plenty™
•	Portrait™
•	Princeton Graphics™ 
•	Proview™ 
•	Radius™
•	Regent™
•	Relisys™ 
•	Sampo™
•	Samsung™
•	Samtron™
•	Scanport™ 
•	Sceptre™ 
•	Seiko™
•	Shamrock™ 
•	Siemens ™ 
•	Smile™ 
•	Sony™ 
•	Sotac™
•	Stamford Canada™
•	Swann™
•	Targa™
•	Tatung™
•	Taxan™ 
•	Techmedia™
•	Teco™
•	Topcon™
•	Topvision™ 
•	Trust™ 
•	TTX™ 
•	TVM™
•	TWE™
•	Unisys™ 
•	Viewsonic™
•	VM™
•	Voltron™
•	Wen™
•	Zenith™
	
Nevesebb Monitorkártya Gyártók:
•	2 The Max™ 
•	3D™
•	Absolute™
•	Accelgraphics™ 
•	Acorp™
•	ACS™
•	Addonics™ 
•	Adlib™
•	ADM™
•	Aitech™ 
•	Alaris™ 
•	Alliance™
•	Alton™ 
•	Amegroup™ 
•	Amptron™ 
•	Animation™
•	Antec™ 
•	Antex™ 
•	Aopen™
•	Appian™
•	ARK™
•	Arowana™ 
•	Artist™
•	Aspen™ 
•	AST™
•	Asus™
•	Ati™
•	Auspro™
•	Avance™
•	Aver™
•	Aztech™
•	Bare Bone™ 
•	Best Data™
•	Bloomberg™ 
•	Boca™
•	Britek™
•	C One™
•	California™
•	Canopus™
•	Cardex™ 
•	Chips™
•	Cirrus™
•	Colormax™
•	Compaq™ 
•	Compro™ 
•	Consumer™
•	Core™
•	Cornerstone™ 
•	Creative™
•	Crystal™
•	CTL™ (teljes nevén Compter TechnoLogy)
•	Cubic™
•	Cyber™
•	Cyclone™ 
•	Data Expert™ 
•	Dazzle™
•	DFI™ 
•	Diamond™
•	Diaquest™ 
•	DTK™
•	Eagle™
•	Eagletec™
•	Elite™
•	ELSA™
•	Eontronics™ 
•	Epson™ 
•	Espco™
•	Eurotech™ 
•	Evans™
•	Formosa™
•	Fujitsu™ 
•	Gainward™
•	Gallant™ 
•	Genoa™ 
•	Gigabyte™ 
•	Grandtec™
•	Great™
•	Guillemot™
•	GVC™ 
•	Hauppauge™ 
•	Headland™
•	Hercules™ 
•	Hewlett-Packard™
•	Hornet™ 
•	Hsin Lin™
•	I/O Magic™ 
•	IBM™ (teljes nevén International Business Machines)
•	Innovision™ 
•	Intel™ 
•	Intresource™ 
•	Irez™
•	Ixmicro™ 
•	Jaton™
•	Jazz™
•	JCIS™ 
•	Joytech™ 
•	KFC™ 
•	Kingmax™ 
•	Koutech™
•	Kouwell™
•	KTX™ 
•	Labway™
•	Leadtek™ 
•	Legend™ 
•	Lifeview™ 
•	Machspeed™ 
•	Macronix™
•	Malifax™
•	Matrox™ 
•	Maxtech™ 
•	Mediaforte™ 
•	Micro Star™ 
•	Microstep™ 
•	Mirage™ 
•	Miro™ 
•	Mitsumi™ 
•	Modular™
•	MSI™
•	Mylex™ 
•	NEC™ 
•	Neomagic™ 
•	Newcom™ 
•	Nogatech™ 
•	Number Nine™ 
•	Nvidia™ 
•	Oak™
•	Omnicomp™ 
•	Opti™ 
•	Orchid™ 
•	Origo™ 
•	Paradise™ 
•	Philips™ 
•	Phoebe™
•	Photon™ 
•	Pinnacle™
•	Play™
•	Powercolor™ 
•	Precision™
•	Prolink™ 
•	Quadrant™
•	Quanta™ 
•	Radius™ 
•	Ravisent™
•	Realtek™
•	Reveal™ 
•	Riva™
•	S3 ™
•	Sigma™
•	Siig™ 
•	Sis™ 
•	Spirit™ 
•	STB™
•	Sun Moon Star™ 
•	Synchrotech™ 
•	Taxan™ 
•	Techworks™ 
•	TNC™ 
•	TNT™
•	Trident™
•	Trigem™ 
•	Trust™ 
•	Tseng™ 
•	Tucson™
•	UMC™ 
•	Vela™
•	VIA™ 
•	Videologic™ 
•	Vigour™
•	Visicom™ 
•	Weitek™ 
•	Western Digital™ 
•	Wicked 3D™ 
•	Winbond™ 
•	Winic™
•	WYSE™ 
•	Yuan Yuan™ 
•	Zoltrix™ 
•	Zoran™	
	
	Az elsődleges kimeneti periféria, amelynek megalkotását a majd’ száz éves televíziózás inspirálta.
	Minden monitor működési elve a katódsugárcsöveken alapszik. Igaz léteznek úgynevezett folyadékkristályos (LCD (teljes nevén Liquid Crystal Display)) monitorok is, de ezeket elsősorban a táskaszámítógépeknél használják, bár a Samsung™ cég készít olyan monitorokat, amelyeket a PC (teljes nevén Personal Computer) számítógépekhez is lehet használni.
	A Folyadékkristályos Monitor Elemei
	
•	Transzformátor. A kívülről érkező feszültséget (110- vagy 220 volt) redukálja le 3-5 volttá. A folyadékkristályos monitorok energiabarát berendezések, azaz fogyasztásuk jóval kisebb mint más berendezéseké.
•	Átlátszó elektródák. A monitor ezeken keresztül továbbítja, illetve jeleníti meg a szükséges információkat.
•	Folyadékkristály. Egy olyan anizotrop folyadék, amelynek egyes fizikai tulajdonságai függenek az őt érő hatástól. Elektromosság hatására szerkezete átrendeződik, fényvisszaverő képessége megváltozik és ez eredményezi magát a képet. Nem bocsájt ki magából fényt, így sötét helyen nem látható.
	A Katódsugárcsöves Monitor Elemei
	
•	Transzformátor (vagy gerjesztő tekercs). A kívülről érkező feszültséget (110- vagy 220 volt) alakítja át 25 000 volttá. Ennyi szükséges a katódsugárcsőnek ahhoz, hogy működhessen. Nagyon veszélyes elem, ugyanis a monitor kikapcsolása után is több óra szükségeltetik ahhoz, hogy teljesen “kisüljön”, azaz elveszítse az elektromos töltését.
•	Katódsugárcső. Mono (azaz fekete-fehér) monitorok esetében egyetlen színű sugarat bocsájt ki, míg színes esetében hármat (piros, zöld, kék (a színes televíziókészülékek is ezt a három alapszínt használják)), amelyek soronként pásztázzák át a képernyőt. Ezt másodpercenként minimum ötvenszer teszi meg (amennyiben ez az érték magasabb, a megjelentett kép is tisztább), ugyanis minden kilőtt sugár elnyelődik, és frissíteni kell ahhoz, hogy folyamatosnak tűnjön.
•	Képernyőraszter. Pontosan annyi sorból és oszlopból (vagy ha jobban tetszik képpontból) áll, amennyi az adott monitor felbontása. Ehhez tartozik egy tárterület, amelynek minden egyes címe a képernyő egy megadott helyének felel meg. A képernyőraszterhez tartozó vezérlőelektronika feladata, hogy a videokártyától (később még szó lesz róla) kapott információk alapján a végigpásztázó elektronsugarat a megfelelő ponton elnyelje vagy átengedje. Maga a pásztázás kétféle módon történhet: 
•	Sorfolytonosan. Ez az úgynevezett non-interlacing mód, azaz sorról-sorra haladva történik a művelet.
•	Váltott sorosan. Ez az úgynevezett interlacing mód, azaz elsőként a páratlan, majd a páros sorok pásztázódnak végig. Ilyen monitor a CGA (teljes nevén Color Graphics Adapter), amely esetében - főleg a kezdeti modelleknél - igencsak gyakori az úgynevezett havazás. Ez a rendszer lassúságában keresendő, ugyanis a képernyőmemória lassan frissül, és a képernyőn fehér pontok jelennek meg.
•	Fényvisszaverő foszforréteg. Minden esetben fekete színű (kikapcsolt állapotú monitornál megfigyelhető). A hozzáverődő elektronsugár hatására az adott ponton elváltoztatja a színét, és képes megjelentetni a kívánt információt. Az így megjelentetett fénypont a pixel (az elektronsugár által meggyújtott pixelek megfigyelhetőek azon televíziócsatornán, amelyen nincs adás). A fénypontok felrajzolása a képernyő bal felső sarkától kezdődően jobbra és lefelé haladva, párhuzamos sávokra bontott részekben történik. Ennek befejeztekor az elektronsugár visszatér a képernyő jobb alsó sarkából a bal felső sarkába (a műveletet függőleges visszafutásnak nevezzük). A sugarat minden visszafutás ideje alatt ki kell oltani, majd újból meggyújtani.
	A katódsugárcsöves monitorok hátránya, hogy folyamatos használat közben a képernyő elektromágnesesen feltöltődik (ez könnyen megfigyelhető akkor, ha a felhasználó a kezével, vagy valamilyen selyem alapú anyaggal a monitorhoz ér, ugyanis ekkor halk, sercegő hang formájában a berendezés lemágneseződik). Ez egy igencsak barátságtalan megoldás, ugyanis elektromos kisülések keletkeznek, és ennek kiküszöbölése érdekében bizonyos monitorgyártók ellátják készülékeiket egy olyan lehetőséggel, amely esetében egy a monitoron elhelyezett gomb benyomására az lemágnesezi önmagát.
	Korábban már szó volt arról, hogy minden monitor működéséhez szükség van egy képernyőadapterre, vagy más néven monitorkártyára. Ez a számítógép alaplapján (később még szó lesz róla), vagy az abba dugaszolt videokártyán kap helyet, és egyéni buszrendszerrel rendelkezik (a buszrendszerekről az 1. 5. 2-es fejezetben találhatunk bővebb információt). Legfontosabb eleme a képernyőmemória, amelynek mérete befolyásolja a megjelentetni kívánt kép nagyságát. Ennek használata kíméli azon memóriát, amelyet az összes többi hardverelem is használ, bár bizonyos sarkalatos esetekben lehetőség nyílik arra, hogy a képernyőmemóriát más célra felhasználhassuk, ugyanis elérési ideje nagyobb mint a hagyományos memóriáé. Az alaplapon a képernyőmemória karakteres monokróm megjelenítés esetén B000016 címtől-, míg karakteres színes megjelenítés esetén B800016 címtől kezdődik (a VGA (teljes nevén Video Graphics Array) monitorok grafikus megjelenítése az A000016 címtől indul).
	Bizonyos monitorkártyák már nem csupán a monitorral képesek kommunikálni, hanem külső képbemenettel, illetve kimenettel rendelkeznek. Ezek segítségével valamilyen külső eszközről (például képmagnó, televízió) lehet információkat eljuttatni a számítógéphez. Ez a fantasztikus lehetőség kaput nyit azok számára akik szeretnék kedvenc filmjeiket, műsoraikat a számítógépen viszontlátni.
	Ez utóbbinak azonban ára van. Egy-egy digitalizált mozgó képanyag mérete olyan mérvű lehet, hogy elfoglalhatja az összes rendelkezésre álló tárterületet (legyen az elsődleges- vagy másodlagos tároló (később még mindkettőről szó lesz)). Ezért az ilyen monitorkártyákat ellátták egy olyan tömörítő-processzorral, amely a beérkező információkat a megfelelő formátumra sűríti. Ez a sűrítési algoritmus a DCT (teljes nevén Discrete Cosine Transform).
	A Monitorok Üzemmódjainak Csoportosítása
	
•	Alfanumerikus (karakteres). Csak karakterek megjelentetésére alkalmas. Felbontása minden egyes típusnál 80 · 25, amely átállítható 40 · 25-ös, vagy 20 · 25-ös felbontásra is, továbbá az EGA (teljes nevén Enhanced Graphics Adaptor) és az SVGA (teljes nevén Super Video Graphics Array) monitorkártyák lehetővé tesznek - a 43 soros megjelenítésen kívül - 30-, 60 soros, vagy 132 oszlopos kijelzést is.
•	Grafikus mód. Felbontása monitorfüggő (a fejezetben később bemutatásra kerülő típuskollekciónál megfigyelhető lesz).
	A mai monitorok a alfanumerikus/grafikus kategóriába tartoznak, azaz mindkét üzemmódban képesek működni. Az MDA (teljes nevén Monochrome Display Adaptor) szabvány az egyetlen, ami csak karakterek megjelentetésére alkalmas, de ennek gyártásával évtizedekkel ezelőtt leálltak. A monitor az előtér- és a háttér színét tudja megjelentetni, amely alapértelmezésben a szürke színt jelenti (később megjelentek a borostyánsárga, papírfehér és zöld változatok is).
	A szabványos monitor (amely alfanumerikus és grafikus egyaránt) esetében háromféle üzemmód létezik. Ezen üzemmódok között szoftveresen változtathatunk, azaz növelésekor jobb, még csökkentésekor rosszabb minőségű képet produkálhatunk. Az üzemmódok tehát:

Megnevezés		Karakteres Mód		Grafikus Mód	
	Durva		20 · 25		160 · 200	
	Közepes		40 · 25		320 · 200	
	Finom 		80 · 25		640 · 200	
	
	Monitortípusok
	
	Következzenek a ma forgalomban levő monitorok táblázatos összefoglalása. Tekintettel arra, hogy az összes mai modell ismeri a karakteres üzemmódot, ezért csak a grafikus felbontások lesznek feltűntetve.

Név		Teljes Név		Felbontás		Szín		Bit	
	HGC
	SHGC		Hercules Graphics Card
	Super HGC		720 · 348
	720 · 348		2
	16		1
	4	
	CGA
	RGB CGA*
	MCGA		Color Graphics Adaptor
	Red Green Blue CGA
	Monochrome CGA		320 · 200
	320 · 200 
	640 · 200		4
	4
	2		2
	2
	1 	
	EGA
	SEGA		Enhanced Graphics Adaptor
	Super EGA		640 · 350 
	320 · 200		16
	64		4
	4	
	VGA
	SVGA
			Video Graphics Array
	Super Video Graphics Array
			640 · 480
	800 · 600
	 1024  · 768		256
	True Color
	16 Million**		8
	 16
	 256	
	
	*: ennél a modellnél lehetőség van arra, hogy a négy alapszínét (fehér, fekete, lila, zöld), négy másik színre cserélje a felhasználó, melyek a következők lehetnek: fehér, fekete, sárga és zöld.
	**: e kettő megnevezés azt takarja, hogy a kép az emberi szem által megkülönböztetett színpaletta minél több komponensét tartalmazza.
	A fent említett monitorok színes kiviteleit úgynevezett mono kivitelben is gyártják, ami az aktuális színeknek megfelelő szürkeárnyalatokat tartalmazza (például 256 szín esetén a mono változat 256 szürke árnyalatot foglal magába).
	A Képméret Kiszámítása
	
	A táblázat utolsó oszlopában szereplő értékeknek akkor van jelentőségük, amikor egy megjelentetni kívánt kép memóriaigényét szeretnénk kiszámítani. A feltűntetett értékek csak grafikus üzemmódok esetén változnak, ugyanis karakteres üzemmódban minden karakter ábrázolására 2 byte-nyi memóriaterületre van szükség, mert minden karakter a saját ASCII (teljes nevén American Standard Code for Information Interchange) kódján kívül rendelkezik attribútummal, amely a karakter színét, háttérszínét, valamint az intenzitását (villogását (idegen szóval blinkelését)) jelöli. A képméret kiszámításához az alábbi képletet kell alkalmazni:
	<függőleges koordináta>* · <vízszintes koordináta>* · <bitszám> [: 8 : 1024]**
	*: számozásuk normál esetben 0-val kezdődik. Azonban sok esetben ezt 1-gyel kezdik, így az utolsó számérték is növekszik egyel. Tehát a 0 és 79 közötti számozás megegyezik az 1 és 80 közöttivel.
	**: a szögletes zárójelben levő értékek opcionálisak, azaz elhagyhatók. Azért célszerű ötvözni a képletbe, mert a kiszámított értéket bitben kapjuk meg, amelyet igencsak kényelmetlen kezelni. Ezáltal kilobyte-ba válthatjuk át az eredményt.
	Példa A Képméret Kiszámítására
	
	Számítsuk ki egy 800 · 600-as, 256 színű kép memóriaigényét. A képlet alkalmazása után a következő értéket kapjuk:
	800 · 600 · 8 : 8 : 1024  469 kilobyte
	Láthatjuk tehát, hogy célszerű ha a képernyőmemória minél nagyobb. Az egyes monitorkártyák a következő memóriamérettel rendelkeznek: 128 kilobyte, 256 kilobyte, 512 kilobyte, 1 megabyte, 2 megabyte, 4 megabyte és 8 megabyte. Ez utóbbinál nagyobb méret jelenleg még nem indokolt.
	Érdemes megjegyezni, hogy olyan alaplapoknál (később még szó lesz róla), ahol a monitorkártya rá van integrálva, az alaplapon helyet foglaló memória egy részét használja a monitor. Erre ilyen jellegű alaplap beépítésekor gondolnia kell a felhasználónak.
	A színes monitorok alapértelmezés szerint 16 különböző szín kezelésére alkalmasak. Ennél nagyobb színválaszték igényének esetében a színek különböző árnyalatai jelennek meg. Így érhető el a 256, vagy a “true color” színmennyiség. Ebben nagy segítséget nyújt az ICM (teljes nevén Image Color Management) rendszer, ami biztosítja a legjobb színvisszaadást egy kép megjelenítésekor. Az alábbi táblázatban összefoglaljuk a 16 spektrált alapszínt, majd a következő csoportosításban helyet kap a szín dinamikája, amely a következő körökből kerülhet ki:
•	Általánosságban ható színek. Vállfajai a semleges és a tarka.
•	Hőérzetre ható színek. Vállfajai a meleg és a hideg.
•	Idegállapotra ható színek. Vállfajai a nyugtató és az izgató.
•	Méretérzetet befolyásoló színek. Vállfajai a térnövelő és a tércsökkentő.
	Azonosító		Intenzitás		Piros		Zöld		Kék		Megjelenés	
	0		0		0		0		0		Fekete	
	1		0		0		0		1		Sötétkék	
	2		0		0		1		0		Sötétzöld	
	3		0		0		1		1		Sötét ciánkék	
	4		0		1		0		0		Sötétpiros	
	5		0		1		0		1		Bíborvörös	
	6		0		1		1		0		Sötétsárga	
	7		0		1		1		1		Világosszürke	
	8		1		0		0		0		Sötétszürke	
	9		1		0		0		1		Világoskék	
	10		1		0		1		0		Világoszöld	
	11		1		0		1		1		Világos ciánkék	
	12		1		1		0		0		Világospiros	
	13		1		1		0		1		Világos bíborvörös	
	14		1		1		1		0		Világossárga	
	15		1		1		1		1		Fehér	
	
	Megjelenés		Dinamika	
	Szín Neve		Általános		Hőérzet		Idegállapot		Méret	
	Fekete		Semleges		Hideg		Nyugtató		Tércsökkentő	
	Sötétkék		Tarka		Hideg		Nyugtató		Tércsökkentő	
	Sötétzöld		Tarka		Hideg		Nyugtató		Tércsökkentő	
	Sötét ciánkék		Tarka		Hideg		Nyugtató		Tércsökkentő	
	Sötétpiros		Tarka		Meleg		Izgató		Térnövelő	
	Bíborvörös		Tarka		Meleg		Izgató		Térnövelő	
	Sötétsárga		Tarka		Meleg		Izgató		Térnövelő	
	Világosszürke		Semleges		Hideg		Nyugtató		Tércsökkentő	
	Sötétszürke		Semleges		Hideg		Nyugtató		Tércsökkentő	
	Világoskék		Tarka		Hideg		Nyugtató		Tércsökkentő	
	Világoszöld		Tarka		Hideg		Nyugtató		Tércsökkentő	
	Világos ciánkék		Tarka		Hideg		Nyugtató		Tércsökkentő	
	Világospiros		Tarka		Meleg		Izgató		Térnövelő	
	Világos bíborvörös		Tarka		Meleg		Izgató		Térnövelő	
	Világossárga		Tarka		Meleg		Izgató		Térnövelő	
	Fehér		Semleges		Meleg		Izgató		Térnövelő	
	
	A képeket a számítógép képpontokból állítja össze, amelyek kör alakúak, ezért az emberi szem a sűrűn egymás mellett lévőket egységesnek látja (ez a pupilla formájából adódik). Egy képpont hossza 0,075 cm. Minél közelebb vannak egymáshoz a képpontok, a kép annál finomabb, részletesebb és élesebb.
	A monitorok sokkal jobban rongálják az emberi szemet mint a televíziókészülékek. Kezdetben ez ellen úgynevezett monitorfilterrel védekeztek, amely egy a szúnyoghálónál is finomabb, keretbe ágyazott speciális szűrőt jelent. A későbbi modelleknél kialakították az LR (teljes nevén Low Radiation) szabványt, amely olyan speciális képcsöveket foglalt magába, amelyek káros kisugárzása minimálisnak mondható.
	Az alfejezet végén technikai előretekintésként következzék egy specializált monitor, amely egyre nagyobb területen hódít. Ez az úgynevezett interaktív (vagy párbeszédes) monitor, amely az emberi tapintás elvén alapul.
	A képernyő ennél a monitortípusnál külső borításként nem üveglapot, hanem egy lágy plexiből készült borítást tartalmaz (ez a burkolat hasonló a folyadékkristályos monitoroknál alkalmazottakénál). A felhasználó az érintőegér (lásd 2. 2. 2. fejezet) használatához hasonlóan a monitor megfelelő pontjait megérintve éri el a kommunikációt. Elsősorban menük kiválasztásánál van jelentősége, illetve olyan - főleg nyilvános - helyeken ahol úgynevezett mindenki által használt hardverek találhatók (például bankjegykiadó automaták, promóciós berendezések).
	3. 2. Fejezet: Virtuális Szemüveg
	
	További Elnevezése		Virtual Glasses	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Nem Szükségeltetik	
	
	A monitorok egy olyan megjelenési formája, amely esetében a vezérlő kártyára egy speciális (jelenleg még igencsak drága) szemüveg csatlakozik. Ennek belső foncsorozott üvegén egy miniatürizált képernyő foglal helyet, amely kiépítéséből adódóan a monitoron levő kétdimenziós képet háromdimenzióssá alakítja át, fokozva ezzel az álló- vagy mozgókép élvezetét.
	Érdemes megjegyezni, hogy létezik virtuális sisak is, amelybe már hangszórók is helyet kapnak, ezáltal nem csupán a kép, hanem a hang is hallható egy időben.
	Technikai előretekintésképpen megemlítjük, hogy a virtuális szemüveg mintájára virtuális kesztyű is készült kísérleti jelleggel. Esetében olyan speciális impulzusokkal bombázzák a felhasználó tenyerének megfelelő részét, amely azt a hatást kelti, hogy az illető valamilyen tárgyat tart a kezében. Nagy jelentősége van a vakok által használatos Braille-írás kiegészítésében (nevét feltalálójáról Louis Braille-ről (1809-1852) kapta).
	3. 3. Fejezet: Adatkivetítő
	
	További Elnevezései	•	Datashow
•	Projector	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Nem Szükségeltetik	
	Nevesebb Gyártó		3M™	
	
	Valójában a monitor egyik továbbfejlesztett változata, amelyet elsősorban tömegbemutatókhoz terveztek. Működésének alapelve, hogy egy rendelkezésre álló írásvetítőre ráhelyezve, mozivászonszerűen követhetők azon események, amelyek normál esetben a monitoron zajlanak.
	Felépítése két egymással párhuzamban levő üveglapban rejlik. E kettő közé egy olyan speciális gázréteget juttatnak, amely a különböző elektromos impulzusok hatására elszíneződik, és ezáltal képes a képi információk megjelenítésére. Az írásvetítő teszi lehetővé, hogy az adatkivetítő üveglapján megjelenő anyag a kellő nagyságban és élességben szerepeljen.
	Minden berendezés rendelkezik egyéni vezérlőelektronikával, a szükséges kezelőszervekkel és természetesen egy hűtőventillátorral, amely utóbbi felel a készülék felmelegedésének enyhítéséért. Maga az adatkivetítő a monitor vezérlőkártyáján keresztül kommunikál a számítógéppel, és természetesen a számítógép is önálló monitorként képes kezelni.
	Érdemes megjegyezni, hogy számtalan modell rendelkezik olyan elosztóval, amely segítségével elérhető, hogy a számítógépet kezelő személy egyszerre láthassa a monitorát, és az adatkivetítőjét. Ezáltal a munka hatékonyabbá válik, ugyanis a bemutatót végrehajtó felhasználó dolgozik a számítógépén, miközben mások is nyomon követhetik munkáját.
	
	3. 4. Fejezet: Nyomtató
	
	További Elnevezése		Printer	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Nem Szükségeltetik (a Microsoft Windows™ operációs rendszer azonban igényli)	
	Nevesebb Gyártók	•	A. B. Dick™ 
•	ALPS™ 
•	AMT™ (teljes nevén Advanced Matrix Technologie)
•	Anzacom™
•	Apollo™
•	Apple™
•	Apricot™
•	AST™
•	AT&T™
•	Belkin™
•	Brother™
•	Bull™ 
•	Calcomp™ 
•	Canon™
•	Centronics™
•	Citizen™
•	Cltoh™
•	Colorspan™
•	Compaq™ 
•	Compuprint™ 
•	Costar™ 
•	Datacard™ 
•	Dataproducts™ 
•	Datasouth™ 
•	Datatrain™
•	Diconix™ 
•	Eiger™
•	Eltron™ 
•	Encad™
•	Epson™
•	Everex™ 
•	Fargo™
•	Fujitsu™
•	GCC™ (teljes nevén Great Computer Corporation)
•	Generic™ 
•	Genicom™ 
•	Graphtec™ 
•	Hermes™
•	Hewlett-Packard™
•	Houston™
•	Hyundai™
•	IBM™ (teljes nevén International Business Machines)
•	Jetfax™ 
•	JRL™
•	Kodak™
•	Konica™
•	Kyocera™
•	Lasermaster™ 
•	Lexmark™
•	Linotronic™ 
•	Mannesmann™
•	Microcom™
•	Microtek™
•	Minolta™
•	Mita™ 
•	Mitsubishi™ 
•	NEC™ 
•	Newgen™ 
•	Oce™
•	Oki™
•	Olivetti™
•	Olympus™
•	Output™
•	Packard Bell™
•	Panasonic™
•	Primera™
•	Printronix™ 
•	QMS™
•	Quadram™
•	Raven™ 
•	Ricoh™ 
•	Roland™
•	Royal™ 
•	Samsung™ 
•	Sato™
•	Schlumberger™ 
•	Seiko™
•	Sharp™ 
•	Siemens™
•	Star Micronics™ 
•	Summagraphics™
•	Tally™
•	Tandy™
•	Tektronix™
•	Terga™
•	Texas Intruments™
•	Toshiba™
•	Triumph Adler™ 
•	Unisys™
•	Varityper™
•	Wang™
•	Xante™
•	Xerox™
•	Xionics™ 
•	Zebra™	
		
	A monitorok mellett a második legfontosabb kimeneti periféria. A kezdeti számítógépeknél monitor helyett az információkat papíron közölte a felhasználóval a gép. Később, a monitorok megjelenésével az adatok már képernyőn jelentek meg, és a nyomtatónak be kellett érnie egy másodlagos szerepkörrel. Az operációs rendszerek alapértelmezés szerint a monitoron jelzik közlendőiket, de átirányításokkal (azaz úgynevezett csövekkel) megoldható, hogy a kívánt információ egyből a nyomtatóra kerüljön.
	Bizonyos nyomtatók nem rendelkeznek hálózati kapcsolóval. Ezek a számítógép bekapcsolásakor aktiválódnak, majd bizonyos idejű kihasználatlanság után (azaz amikor a számítógéptől nem kapnak jeleket), úgynevezett stand by (pihentető) üzemmódba kapcsolnak. Amint igény van használatukra, azonnal készen állnak.
	
	3. 4. 1. Fejezet: Sornyomtató
	
	További Elnevezése		Queue Printer	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Nem Szükségeltetik	
	
	Az egyik legkezdetlegesebb nyomtató, amit még a háziszámítógépek is előszeretettel alkalmaznak. Önálló memóriával nem rendelkezik, így a megírt szöveget soronként tudja kinyomtatni.
	Működése egy hosszú számlálóhengerhez hasonlít, amely pontosan annyi gyűrűből áll, ahány karakter elfér egy sorban. Ez általában 80, ugyanis a monitorok is ennyit tudnak egy sorban megjeleníteni (a felbontás számozásának másik módjáról a 3.1-es fejezetben már szóltunk).
	Használatkor a nyomtató vezérlő elektronikája a gyűrűket a megfelelő állapotba forgatja, azaz mindegyiknél a szükséges karaktert állítja be. Ezzel egy karaktersor keletkezik, amely a nyomtató festékszalagjára ütve nyomot hagy a papíron. Ezután következik a második sor, és így tovább. Maga a művelet igencsak zajos és lassú.
	
	3. 4. 2. Fejezet: Margarétanyomtató
	
	További Elnevezése		Daisy Wheel Printer	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Nem Szükségeltetik	
	
	A sornyomtató korszerűsített változata. Igaz ez sem rendelkezik önálló memóriával, de működését tekintve sokkal gyorsabb elődjénél.
	Egy margarétavirághoz hasonló fej végzi a nyomtatást, amelynek “szirmain” szerepelnek a karakterek. Egy léptetőmotor forgatja a fejet az óra járásával megegyező irányba (a fejnek természetesen volt egy kiindulópontja, amihez viszonyítva mozgatja azt a motor), és amikor a szükséges karakterhez ér, a fej belsejében levő kalapács nekinyomja a megfelelő “szirmot” a festékszalagnak ami így nyomot hagy a papíron.
	
	3. 4. 3. Fejezet: Mátrixnyomtató
	
	További Elnevezése		Dot Matrix Printer	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Nem Szükségeltetik	
	
	Az egyik olyan modell, amelyet a mai napig gyártanak és használnak olcsósága és gyorsasága miatt. Egyéni memóriával rendelkezik (amelynek mérete típustól függően maximum 64 kilobyte is lehet), amelyben tárolja a kinyomtatandó információt. Ezáltal megkönnyíti a számítógép munkáját, ugyanis nem kell folyamatosan adatokkal ellátni.
	Működésének alapja egy apró tűket tartalmazó fej, amelyekből függőlegesen 9 vagy 12 helyezkedik el egymás alatt (a 24 tűs modellek esetében kettő ilyen 12 darabos oszlop található). A nyomtató vezérlőelektronikája minden egyes kinyomtatandó karakter képét összeállítja, és ennek megfelelően nyomja rá a tűket a festékszalagra (közelebbről megtekintve a kinyomtatott szöveget, láthatóak a tűk által okozott nyomok, azaz a megjelent karakterek pontmátrix formájában köszönnek vissza).
	Érdemes megjegyezni, hogy a piacon megtalálhatók még 18, illetve 48 tűs nyomtatók is.
	A nyomtató további újdonsága a festékkazettás és festékszalagos megoldás. Festékkazettás esetben a kazetta együtt mozog a fejjel, míg a festékszalagosnál a fej mozog az álló szalag mögött (a szalagot az írógépekhez hasonlóan bizonyos időközönként a nyomtató automatikusan mozgatja annak tokjában az egyenletes kopás érdekében).
	A mátrixnyomtatóknál az úgynevezett traktor alkalmassá teszi a berendezést arra, hogy leporellós papírlapokra nyomtathassunk. Az ilyenfajta papírlapok jobb- és bal oldalán apró lyukak találhatók, amelyekbe belekapaszkodik a traktor műanyag fogaskereke, és továbbítja azt. A papírlap további újdonsága az eltérő nagyság (A3 (42,2 cm · 29,8 cm) és A4 (21,1 cm · 29,8 cm), vagy esetleg az ennél kisebb egyedi méretek) és a kettő- illetve három példányos önindigós kialakítási lehetőség.
	Az eddigi nyomtatók csak fekete-fehér “színeket” tudtak nyomtatni, de a színes írógépszalag mintáját követve a mátrixnyomtatóknál megjelentek a színes szalagok. Ezek olyan osztott két- vagy három színű szalagok, amelyeknél az egyik szín a fekete, míg a másik a piros vagy a zöld (esetleg mindkettő).
	A mátrixnyomtatók érdekessége, hogy itt vezették be először a működésüket befolyásoló úgynevezett escape szekvenciákat (ezen szekvenciák a tintasugaras és lézeres modelleknél is jelen vannak). A szekvenciák valójában olyan ASCII (teljes nevén American Standard Code for Information Interchange) jelek sorozata, amelyek speciális módon vezérlik a nyomtató működését. Segítségükkel a következő írásmódok, vezérlés érhetőek el (azaz aktiválhatók, illetve deaktiválhatók). Példaként megemlítünk néhány írásmódot:
•	Aláhúzott írásmód.
•	Duplamagas írásmód.
•	Duplaszéles írásmód.
•	Dupla sűrűségű írásmód.
•	Dőlt írásmód.
•	Egyszeres sűrűségű írásmód.
•	Index írásmód.
•	Kiemelt írásmód.
•	Kivetítő írásmód.
•	Lapdobás.
•	Majdnem levélminőségű írásmód.
•	Négyszeres sűrűségű írásmód.
•	Vázlatminőségű írásmód.
	Az itt feltűntetett módozatok csak töredékei azoknak, amelyek forgalomban vannak. A nyomtató gyártói minden esetben mellékelnek a modelljeikhez kézikönyvet, amelyben ezen szekvenciák pontos leírásai helyet kapnak.
	3. 4. 4. Fejezet: Termálnyomtató
	
	További Elnevezése		Thermal Printer	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Nem Szükségeltetik	
	
	A mátrixnyomtatók továbbfejlesztett változata, amely esetében a tűket apró fúvókák váltják fel. Nyomtatáskor a fúvókák felforrósított festéket okádnak ki magukból a speciális (úgynevezett hőérzékeny) papírra. Az eredmény csendesebb és szebb nyomtatás.
	3. 4. 5. Fejezet: Cseppnyomtató
	
	További Elnevezése		Bubble Jet Printer	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Nem Szükségeltetik	
	
	Az első olyan újabb generációs nyomtató, amely egyértelműen festékpatront használ. Magában a patronban található a folyékony állapotú festék, amely általában 300-500 oldal kinyomtatására elegendő (természetesen ez az érték nagyban függ a nyomtatás minőségétől, és a kinyomtatandó anyag kiválasztásától).
	A nyomtató működése egyszerű. Áramimpulzus hatására egy a patron hátulján levő ellenállás 400 °C-ra melegszik fel. A vele érintkező tintában gázbuborék keletkezik, és ez kiszorítja azt a patronon levő csövecskén. Az impulzus megszűnése után az ellenállás szívó hatást fejt ki, ezáltal elérhető, hogy csak a szükséges mennyiségű festék jusson a külvilágba. A fej (amiben a patron található) elektronikájának a feladata, hogy a patronból érkező tintacseppet úgy engedje át egy speciális szűrőn, hogy abból a kívánt alakzat jelenjen meg a papíron. A művelet hátránya, hogy a kinyomtatott anyagnak kell némi száradási idő, ugyanis a papírra érkező tintacseppek csak a szabad levegőn száradnak meg tökéletesen.
	A nyomtató előnye, hogy viszonylag olcsó a fenntartása és üzemi zajszintje is elfogadható. Hátránya, hogy nem kezel leporellós papírlapokat, illetve könnyen kiszáradhat a tintapatron és a fej, ha azokat nem használjuk rendszeresen.
	A cseppnyomtatók közül már színes patronnal rendelkező példányokat is felfedezhetünk, ám ezek a mátrixnyomtatóknál leírtakkal ellentétben az úgynevezett CMYK (teljes nevén Cyan Magenta Yellow blacK) szabványt támogatják (a monitoroknál is létezik egy hasonló szabvány, de azt RGB (teljes nevén Red (vagy YM (teljes nevén Yellow Magenta)) Green (vagy YC (teljes nevén Yellow Cyan)) Blue (vagy MC (teljes nevén Magenta Cyan)) szabványnak hívják). Ez annyit jelent, hogy három különböző színű festékből (amely egyaránt helyet kap egy megosztott patronban, vagy három különállóban foglal helyet) keveri ki a nyomtató elektronikája a kívánt színt. A negyedik (fekete) szín akkor lép életbe, amikor fekete-fehér nyomtatást kívánunk végezni.
	
	3. 4. 6. Fejezet: Tintasugaras Nyomtató
	
	További Elnevezése		Ink Jet Printer	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Nem Szükségeltetik (Típustól Függően Kellhet)	
	
	Mindössze működésben tér el a cseppnyomtatótól. A patronban található egy kisebb kamra, amelybe a nyomtatáshoz szükséges festékmennyiség található (a teljes festékmennyiséget egy szivacsszerű anyag hordozza, ezáltal elérhető, hogy a szivárgásmentesség). Áramimpulzus hatására a kamra hátulján levő piezoelem alakváltozást szenved, amely hatására a tintában túlnyomás keletkezik, és egy csepp hagyja el azt a külvilág felé. Az impulzus hatásának megszűnésével a piezoelem szívó hatást fejt ki, amely eredményeképpen újabb adag tintát szív a kamrába. A nyomtató fejének közreműködésével a tintacsepp megfelelő módon nyomot hagy a papíron.
	Bizonyos tintasugaras nyomtatókat úgy terveztek, hogy alkalmasak legyenek különböző betűtípusok (úgynevezett fontok) megjelentetésére (hasonló megoldással már a mátrix nyomtatók készítői is előrukkoltak). Ezt fontbővítő kártyákkal oldják meg, amelyeket a berendezésen elhelyezett csatlakozóaljzatokba kell helyezni. A felhasználó saját maga vásárolhat ilyen elemeket, hogy ezáltal nyomtatója még exkluzívabb módon dolgozhasson.
	
	3. 4. 7. Fejezet: Viasznyomtató
	
	További Elnevezése		Vax Printer	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Nem Szükségeltetik	
	
	A nyomtatók egy különleges formája, amely működését tekintve a csepp-, illetve tintasugaras nyomtatóhoz áll közelebb.
	Működésének alapja, hogy patronjában több, szilárd állapotban levő, színes viasztömb található. Nyomtatáskor egy vezérlőelektronika a megfelelő viasztömb alját felolvassza, és gondoskodik arról, hogy a számítógéptől kapott jelek alapján a megfelelő mennyiségben és formában kerüljön az alatta levő speciális papírra. Az eljárással elérhető, hogy a kapott kép fényképszerű legyen.
	
	3. 4. 8. Fejezet: Lézernyomtató
	
	További Elnevezése		Laser Jet Printer	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Nem Szükségeltetik (Típustól Függően Kellhet)	
	
	A mai legmodernebb nyomtató. Ára továbbra is a legmagasabb, sőt a színes változatok akár a több millió forintot is elérhetik.
	Működésének alapja egy gumihenger, amely egy vegyi anyaggal, a szelénnel van bevonva. Egy lézerberendezés is található a készülékben, amely folyamatosan sugarakat bocsájt ki (ezek a lézersugarak az emberi szervezetre károsak, szembe kerülve a retina leválásához vezetnek (nem véletlen tehát, hogy bizonyos orvosi beavatkozások, műtétek alapjául szolgálnak, persze békés, gyógyító szándékkal)). A vezérlőelektronika feladata, hogy a lézersugarat a szelénhenger megfelelő pontjára irányítsa (azaz a nyomtatandó információt megfelelően bekódolja), amely az adott ponton feltöltődik. Az így feltöltődött hengerre szóródik a por alakú festék, amely a feltöltött területekre rátapad (ahol nem volt feltöltés, ott a festékpor nem marad meg, hanem visszakerül a patronba, ahonnan újra felhasználásra kerül). A következő fázisként a papírlapot a nyomtató mechanikája a hengerhez nyomja, és az azon levő festék valósággal ráég a papírlapra (ez az eljárás hasonlít a fénymásoló gépeknél alkalmazott eljáráshoz). A művelet végén egy úgynevezett kisütőlámpa semlegesíti a szelénhengert, hogy a lézersugár ismét feltölthesse a megfelelő pontokon.
	Az eljárás előnye az abszolút zajtalanság, kifogástalan minőségű nyomtatás és a gyorsaság. Egy-egy lézernyomtató festékpatronjával akár több ezer oldalt is ki lehet nyomtatni viszonylag rövid idő alatt.
	A tintasugaras- és lézernyomtatók papíradagolása kétféleképpen történhet:
•	Álló lapadagolóval. Elsősorban kisméretű nyomtatók használják, ahol a papírlapokat állítva helyezik az adagolóba (általában 50 lapnál több egyetlenbe sem fér). A fizika törvényeit kihasználva a papírlapok maguktól csúsznak a nyomtatóba (sajnos a nem megfelelő minőségű papírlap azt eredményezheti, hogy egyszerre több lap is befűzésre kerülhet).
•	Fekvő lapadagolóval. A fénymásoló gépek lapadagolójának mintájára készült, akár több száz papírlap is elférhet benne. Hátránya, hogy külön mechanikára van szükség a lapok felvételéhez, amelyben rugók és gumigörgők vesznek részt.
	A lézernyomtatók hatásfokuk miatt tömeges nyomtatásra is használhatók, azaz a felhasználónak lehetősége van nagy mennyiségű adat gyors és exkluzív kivitelezésére. Ebben nem elegendő pusztán a memória nagysága, fontos az oldalak összeállítása és esetleges elrendezése is. Ez három módozatban történhet:
•	Az összeállítást a számítógép végzi. Ez igencsak időigényes feladat, súlyos perceket vehet igénybe. Gondoljunk csak bele abba, hogy több száz (esetleg ezer) oldal összeállítása milyen elképesztő feladat a számítógép számára, már csak azért is, mert közben más műveletek a háttérbe szorulnak.
•	Az összeállítást egy program végzi, amelyet lapleíró programoknak hívunk. Igaz az információk a számítógép memóriájában vagy háttértárolóján nyugszanak, de nem a processzorra hárul az utolsó simítások elvégzése, hanem erre a programra. A leggyakoribb lapleíró nyelvek a Hewlett-Packard Page Copyst Language™ és a Post Script™.
•	Az összeállítást a nyomtató végzi. Ez a legbarátságosabb megoldás, ám alapkövetelmény a minél nagyobb belső memória (ez lézernyomtatók esetében általában 2 megabyte, de léteznek ennél nagyobb méretek is). Használatával a nyomtatandó szöveg összeállítása teljes mértékben a hardverre hárul.
	Érdemes megjegyezni, hogy a csepp-, tintasugaras- és lézernyomtatók nyomtatási minőségét (a képdigitalizálókhoz hasonlóan (lásd 2. 3. fejezet)) DPI-ben (teljes nevén Dot Per Inch) mérik. Ez a kinyomtatott információ finomságát jelenti, azaz azt, hogy milyen közel vannak egymáshoz azon pontok, amelyekből a kívánt adat összeáll.
	3. 5. Fejezet: Rajzgép
	
	További Elnevezése		Plotter	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Szükségeltetik	
	
	A nyomtatók mintájára készült berendezés, amely teljes mértékben műszaki rajzok készítésére alkalmas. A CAD (teljes nevén Computer Aided Designt) rendszerek előszeretettel használják.
	A rajzgépek modernizációjának köszönhetően a mai modellek már tintasugarasak, azaz működési elvük hasonlít az ebbe a csoportba tartozó nyomtatókéhoz. Mi azonban a tárgyalás tekintetében maradunk a hagyományos kiépítésnél, ugyanis ezen keresztül bármilyen más modell felépítése könnyedén megérthető.
	Működésének alapja egy rajztábla, amelynek két oldalán (párhuzamosan és vízszintesen) egy-egy erős damil vagy vékony drótkötél található. A kötélpárt egy mechanika mozgatja a rajztáblán fel-le, illetve jobbra-balra. A kötélpár mozgásával a rajzgép feje is mozog, amelyben egy tintaceruza vagy tustoll található.
	Egy-egy rajz elkészítése időigényes, de a berendezés abszolút hibamentesen dolgozik, hiszen a hozzá kapcsolt számítógépen a felhasználó előtte megtervezi a kívánt munkát.
	3. 5. 1. Fejezet: Revolvertáras Rajzgép
	
	További Elnevezése		Revolver Plotter	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Szükségeltetik	
	
	A századforduló Amerikájában használt revolverről kapta a nevét. Ez a kézifegyver működését tekintve abban volt korszakalkotó társaival szemben, hogy tárral rendelkezik, amelybe 5, 6, esetleg 12 töltény fér. Ezt egy fémhengerrel oldják meg, amelybe egymás mellé szimmetrikus furatokat tesznek. Ezekben a furatokban helyezkednek el a töltények.
	A revolvertáras rajzgép tárja is hasonló, ám itt maximum 6 furat foglal helyet a már említett hengerben. Ezekben helyezkednek el a tintaceruzák vagy tustollak, amelyek értelemszerűen különböző színűek (nem csoda, hiszen ez volt a kiépítés alapgondolata).
	A tár módosításával a hardvert is át kellett alakítani, ugyanis színcserekor egy külön elektronika feladata, hogy a tárat a megfelelő színű ceruzához vagy tollhoz forgassa. További nehézséget okoz a gép beállítása arra, hogy melyik furatban milyen szín található. Ezért a revolvertáras rajzgép egy mozgatómechanikával rendelkezik, amelynek gumigörgői a papírlapot két irányba (fel és le) mozgatják, a fej viszont jobbra-balra mozoghat. E kettő művelet kimeríti mind a négy irányt, azaz bármilyen alakzat könnyedén megrajzolható. Működés közben a fej megfelelően forog, azaz kiválasztásra kerülnek a kívánt színek.

4. Fejezet: Tároló Perifériák
	
	Negyedik főfejezetünk azon perifériákat mutatja be, amelyek a feldolgozásra váró, illetve a feldolgozott adatok, valamint az azokat működtető programok tárolására alkalmasak.
	A fejezet elején érdemes megjegyezni, hogy a háttértárolókat két nagy csoportra osztjuk:
•	Soros elérésűek. Ma már szinte alig használt tárolóperifériák alkotják ezen csoportot. Jellemzőjük, hogy a rajtuk helyet foglaló információk csak úgy érhetők el, ha az előtte levőt is érintjük. Megbízható tárolási mód, de nagyon lassú és kényelmetlen.
•	Véletlen elérésűek. Az összes ma használt tároló periféria ebbe a csoportba tartozik. Jellemzőjük, hogy a tárolt adatok bármikor, bárhonnan elérhetők anélkül, hogy más adatokat is be kellene olvasniuk fölöslegesen.
	Azon háttértárolók, amelyek a mágnesesség elvét használják ki (hajlékonylemezes meghajtó, fixlemezes meghajtó, szalagos tárolóegység, a: meghajtó, zip meghajtó, cserélhető winchester (később mindegyikről bővebben szó lesz)) adatbiztonsági oldalról nem teljesen megfelelőek. A mágnesességet- illetve elektromágnesességet alkalmazó tömegközlekedési eszközök (földalatti vasút, helyiérdekű vasút, mágnesvasút, trolibusz, villamos, villanymozdony) illetve berendezések (hangszóró, távbeszélőmembrán, transzformátor) jelenléte mágneses interferenciát (amely olyan fizikai jelenség, amikor egy időben, ugyanarra a helyre több hullám, pólus vagy jel kerül) okozhat, és ez adatvesztéshez vezethet. Ez persze ugyanígy fennáll az analóg tárolóeszközök esetében is, mint például az audio- vagy a videoszalag illetve kazetta.
	A mágneses adathordozók további ellensége az úgynevezett mágneses vihar, amely a földi mágneses tér szokványos napi változásaitól elütő, aperiodikus (rendszertelen) térerősségváltozás. Oka a Napból származó elektromosan töltött részecskék becsapódása az ionszférába (magaslégkörbe). Az ionszféra rendellenes állapota a rádióhullámokra is befolyásolólag hat, így vételi zavarok léphetnek fel a mobiltelefonoknál, illetve a rádió- és televízióadásoknál.
	Ahol mágneses adathordozókon történnek a titkos adatok tárolása, előszeretettel alkalmazzák az úgynevezett újramágnesező berendezéseket (további elnevezésén degaussing equipment-eket). Ezek olyan nagyteljesítményű eszközök, amelyek segítségével pillanatok alatt felboríthatók egy-egy adathordozón a mágneses pólusok. Ezáltal a különböző adatok gyorsan és nyom nélkül megsemmisíthetők.
	
	4. 1. Fejezet: Memória
	
	További Elnevezése		Memory	
	Kivitel		Belső	
	
	Az elsődleges tárolóperiféria a számítógépek világában. Az összes feldolgozásra váró adat ide kerül, és itt kapnak helyet az eredmények is. Működését Neumann János Lajos álmodta meg, amikor elkészítette az úgynevezett Neumann-elvű számítógépét. Ez a számítógép rendelkezik egy központi memóriával, amelyben külön rekeszekben tárolódtak a feldolgozandó és a feldolgozott adatok. Így elegendő egyszer beolvasni (majd kiírni) a tárolóperifériákról (tárolóperifériákra) a szükséges információkat. A memóriák egy részének tartalma törlődik, amint a számítógép kikapcsolásra kerül.
	A Memória Felépítése
	
	A számítógép memóriája alapvetően két fő részből áll:
•	Alsó (konvencionális) memória. Ennek mérete XT (teljes nevén eXtended Technologie) gépek esetében 280 kilobyte (emellett léteznek 640 kilobyte-nyi konvencionális memóriával rendelkező modellek is), míg AT (teljes nevén Advanced Technologie) gépeknél 640 kilobyte. Méretén sem hardveres, sem szoftveres úton nem lehet változtatni. A programok nagy része ezt használja, és sajnos sok esetben olyan adatok is foglalják, amelyek számára ez nem feltétlenül szükséges.
•	Felső (kiterjesztett) memória. Az előbb említett értékek feletti terület. Hardveres úton, azaz memóriaelemek vásárlásával mérete növelhető. Ma a legnagyobb alkalmazott érték 256 megabyte, amely óriási értékével szinte kimeríthetetlen (ez az érték természetesen függ az alaplaptól is (később még szó lesz róla), hiszen a régebbi modellek ennél jóval kevesebb memória kezelésére alkalmasak). A felső memóriának két különböző típusa ismeretes:
•	EMS. Teljes nevén Expanded Memory Specification. Az Intel Corporation™, a Lotus Corporation™ és a Microsoft Corporation™ kooperációjában kidolgozott memóriarendszer. Elérése szoftveres úton történik, azaz egy külön erre a célra kifejlesztett segédprogram (EMM386.EXE) beállítása után tudja csak kezelni a számítógép. Ezen memóriaterület elérése egy A20 nevű kapuáramkörön keresztül történik. Feladata a HMA (teljes nevén High Memory Area) elérése és kezelése. Nem korrekt kezelése számtalan probléma forrásául szolgálhat.
	Segítségével maximum 16 megabyte-nyi memóriaterület címezhető (emulációját a segédprogram segítségével a konvencionális memória, és az 1 megabyte között erre a célra előre lefoglalt 64 kilobyte-os memóriaterületre való másolással lehet elvégezni).
•	XMS. Teljes nevén eXtended Memory Specification. A módszer 4 gigabyte-nyi memóriaterületet tud elérni, melyet szintén a konvencionális memória, és az 1 megabyte közötti területre másolással old meg a segédprogram, mely HIMEM.SYS néven ismeretes.
	Az alsó és a felső memória kapcsolata különleges. Az első mérete 640 kilobyte, még a másodiké a maradék rész (például 4 megabyte-nyi memória esetén 640 kilobyte az alsó memóriaterület, a felső memória pedig 3,4 megabyte).
	A memória a következőképpen osztható fel:

Memóriaterület		Méret	
	Konvencionális Memória		0-280 kilobyte, 0-640 kilobyte *	
	UMB (teljes nevén Upper Memory Block)		280-640 kilobyte *, 640-1024 kilobyte	
	Felső Memória		1024-1088 kilobyte	
	Kiterjesztett Memória		1088 kilobyte-tól	
	
*: XT (teljes nevén eXtended Technologie) típusú számítógépek esetében.
	A Memória Típusai
	
•	Árnyékmemória. Szintén speciális kiépítés, amely alapjaiban a virtuális memóriát követi. A különbség annyi, hogy az árnyékmemória a rendelkezésre álló memóriaterület bizonyos részének lefoglalása biztonsági okokból. Számtalan esetben előfordul, hogy a memória tartalma sérül (például egy hibás címzés miatt). Ekkor az árnyékmemóriában levő adatok a legtöbb esetben visszatölthetőek. Kialakítása úgy történik, hogy egy bizonyos memóriaterület mellé egy újabb - természetesen ugyanolyan méretű - területet lefoglalunk és a szükséges információkat ebbe is beolvassuk.
•	Cache. Speciális gyorsítótárak, amelyek hihetetlen sebességük miatt közkedveltek. Általában olyan információkat szokás benne tárolni, amelyekre a lehető legrövidebb elérési idő alatt szükség lehet. Típusai:
•	Csoport asszociatív cache. A teljesen asszociatív- és a közvetlen leképezésű cache közötti átmenet (később szó lesz mindkettőről). Maga a memória meghatározott számú sorból álló csoportokra van osztva, amely csoportok önmagukban úgy működnek mint a teljesen asszociatív cache tárak. A legtöbb jó tulajdonságot hordozza, ugyanis rugalmas, kis számú összehasonlító áramkör szükséges hozzá és viszonylag gyors.
•	Közvetlen leképezésű cache. Egy-egy adatblokk csak meghatározott helyre kerülhet. A meghatározásért egy úgynevezett sorindex felelős. Betöltése kötött a blokkhelyek merevsége miatt, ám visszakeresése rendkívül gyors, hiszen a sorindex útmutatást ad a processzornak.
•	Szelektor leképezésű cache. A csoport asszociatív cache-hez közelítő megoldású tár. Ma már egyre ritkábban használják, ugyanis a processzor az adatcsoport helyét jelöli ki asszociatív módon.
•	Teljesen asszociatív cache. A beolvasott adatblokk bárhová elhelyezhető benne, ennek helyét egy úgynevezett helyettesítési algoritmus határozza meg. Betöltése rugalmas, ám visszakereséséhez pontosan annyi keresőáramkörre van szükség, ahány sor található benne (ugyanis a processzor sorról-sorra haladva keresi az adott információkat).
•	CMOS. Teljes nevén Complementary Metal Oxide Semiconductor. Valójában az alaplapon (később még szó lesz róla) található, de mivel a memóriák egy specializált változata, ezért helyet kapott ebben a kollekcióban. Speciális feladatkört tudhat magáénak, ugyanis a számítógép beállítási adatait, valamint az aktuális dátum- és idő adatokat tartalmazza. Specifikációját tekintve rokoni kapcsolatban áll a RAM (teljes nevén Random Access Memory) memóriával, ugyanis minden számítógép indításkor kiolvasódik a tartalma, és a felhasználó kellő rutinnal tetszőlegesen módosíthatja igényei szerint (ilyen módosítás lehet például a háttértárolók és a monitor beállítása, vagy a különböző memóriakezelési módok).
	Ahhoz, hogy tartalma ne károsodjon, gondoskodni kell energiaellátásról. Az alaplap tárgyaláskor (5. 2. fejezet) erről az energiaforrásról bővebben szó lesz.
•	RAM. Teljes nevén Random Access Memory. Véletlen elérésű tár, azaz tetszőlegesen a tartalmát írni és olvasni. Az előbb tárgyalt memóriafajták mindegyike ebbe a csoportba tartozik. Altípusai:
•	DRAM. Teljes nevén Dynamic Random Access Memory. Alacsony teljesítményigényű memóriafajta, amelyet számítástechnikai berkekben ritkán használnak. Tartalmát rövid idő alatt elveszti, ezért azt állandóan, ciklikusan frissíteni kell (ez annyit jelent, hogy rendszeresen bele kell írni azon információmennyiséget, amelyet szeretnénk ha tárolna).
•	SRAM. Teljes nevén Static Random Access Memory. Tartalmát sokáig képes biztonságosan megtartani, ezért előszeretettel használják menedzserkalkulátoroknál, illetve olyan területeken ahol nincs lehetőség a rendszeres adatfrissítésre.
•	Regiszter. Szintén a memóriák egyik megjelenési formája, adattárolási mivolta miatt láttuk értelmét tárgyalni. A processzoron belül helyezkedik el, és feladatát tekintve 2-4 byte-nyi információ tárolására szolgál. A regiszterek olyan speciális céllal jöttek létre, hogy az adatforgalmat csökkentsék a memória és a processzor között. Lehetséges kialakításai miatt fontos megemlíteni az alábbi megoldásokat:
•	Ablaktechnikás megoldás. A processzoron belül - az előbbi kialakítás alapján, szintén azonos méretű - ablakok találhatók. Ezek átlapolhatóak, azaz egy ablak telítődése után az információk betöltése a következő ablak elején folytatódik. A processzor számára az ablakok kezdetét az ablakmutató (CWP (teljes nevén Current Windows Pointer)) jelzi.
•	Blokktechnikás megoldás. Az előző kettő megoldás újított változata, amelyben a blokkok mérete különböző, ám átlapolható. A blokkmutató (CBP (teljes nevén Current Block Pointer)) jelzi a processzor számára az aktuális blokk kezdetét.
•	Regiszterbankos kialakítás. A processzoron belül 2-4 byte méretű regiszterbankok találhatók, amelyek nem átlapolhatók (ez annyit jelent, hogy egy regiszterbank telítődése után csak adatvesztés árán lehet bele további információkat írni). A bankok kezdetét a bankmutató (CPB (teljes nevén Current Bank Pointer)) jelzi.
•	ROM. Teljes nevén Read Only Memory. Olyan memóriafajta, amelynek a tartalma a felhasználó számára csak olvasható. Az egyszer beletáplált adatokat nem lehet módosítani benne, csak kiolvasni és felhasználni. Altípusai:
•	ROM BIOS. Teljes nevén Read Only Memory Basic Input Output System. A memóriáknak egy specializált változata, amely a számítógép eszközkezelő rendszere. Olyan rutinokat, egységeket tartalmaz, amelyek alapján a számítógép képes önmagát felismerni és kezelni. Tartalmazza a rendszer bekapcsolása utáni teszteléshez, illetve az alapvető perifériák kezeléséhez szükséges rutinokat. A ROM BIOS felelős azért is, hogy a kikapcsolt állapú számítógép órája és naptára  működjön. Amennyiben a felhasználó által létrehozott beállítások törlődnek, a számítógép konfiguratív elemi alapbeállítást vesznek fel, az óra nullázódik, a dátum pedig egy gyári beállított értékre áll (ez általában 1980. 01. 01., de más modelleknél ez az időpont változhat). Ez utóbbinak nagy szerepe van abban az esetben, ha az alaplap nem 2000 kompatibilis, azaz 1999. 12. 31-e után 1900. 01. 01-re ugrik vissza a dátum (magyarázata abban keresendő, hogy bizonyos modellek csak a dátum utolsó két számjegyével számolnak, és a 19-et (köznyelven szólva az “ezerkilencszázat”) a kapott érték elé rendeli a számítógép). Egyébként a dátum számlálást az öröknaptár elvén valósították meg, ami a valóságban annyit tesz, hogy a gyári beállítástól számítva 99 évig képes a számítógép a dátumot megbízhatóan kezelni.
	A legnagyobb gyártói:
•	2 The Max™ 
•	A Trend™
•	Aaeon™
•	Abaco™
•	Abit™ 
•	Acer™ 
•	Acorp™ 
•	Adlib™
•	ADM™
•	ALD™
•	Ali™
•	Alton™ 
•	Aluck™
•	AMD™ (teljes nevén American Micro Devices) 
•	Amegroup™ 
•	American Megatrends™ 
•	Amjet™ 
•	Amptron™ 
•	Aopen™ 
•	Asiatech™
•	ASKA™ 
•	Asus™ 
•	AVT™ 
•	Award™ 
•	AZZA™ 
•	Bare Bone™ 
•	BCM™ 
•	Biostar™ 
•	Catery™
•	Chaintech™ 
•	Commate™ 
•	CTL™ (teljes nevén Computer TechnoLogie)
•	Cybermax™
•	Cyrix™ 
•	Data Expert™ 
•	Datanet™
•	DFI™ 
•	Diamond™
•	Domex™ 
•	Dual™
•	EFA™
•	ECS™ (Elite Computer Systems)
•	ENPC™
•	Epox™ 
•	Espco™
•	Eurocom™
•	Evergreen™
•	Evermore™
•	Famous™
•	FIC™ 
•	Fittec™
•	Flexus™ 
•	Fong Kai™ 
•	Freetech™ 
•	Gemlight™
•	General™
•	Genoa™ 
•	Gigabyte™ 
•	GVC™ 
•	Houston™
•	Hypertec™
•	IBM™ (teljes nevén International Business Machines) 
•	Impression™ 
•	Insyde™
•	Intel™ 
•	Iwill™
•	Jetway Mark™
•	Jaton™
•	JCIS™ 
•	Kinpo™
•	Koutech™
•	KTX™ 
•	Lanner™
•	Lucky Star™ 
•	M Technology™ 
•	Machspeed™ 
•	Magicpro™ 
•	Matsonic™ 
•	Maxtium™
•	Megastar™ 
•	Microstar™ 
•	Micronics™ 
•	Minstaple™
•	Mitsuba™
•	Mitsubishi™ 
•	Mr. Bios™ 
•	MSI™
•	Mylex™ 
•	Ocean™ 
•	Octeck™ 
•	Palit™
•	Pc Chips™ 
•	Pc Partner™ 
•	Pc Wave™ 
•	Performance™
•	Phoenix™
•	Pine™
•	Powercolor™ 
•	Pro Team™
•	Protac™
•	Protech™
•	QDI™ 
•	Rise™
•	S3™ 
•	Shuttle™ 
•	Silver Star™
•	Sis™ 
•	Skywell™
•	Soltek™ 
•	SOYO™ 
•	Supermicro™ 
•	Supertek™
•	Tatung™ 
•	Technica House™
•	Tekram™
•	TMC™ 
•	Totem™ 
•	Transcend™ 
•	Tyan™
•	Unicore™
•	Unicorn™
•	VIA™ 
•	Win™
•	Winbond™ 
•	Zida™
•	ROM BASIC. Teljes nevén Read Only Memory Beginner’s All-purpose Symbolic Instruction Code. Különleges memória, amelynek tartalma a BASIC (teljes nevén Beginner’s All-purpose Symbolic Instruction Code) programozási nyelv rutingyűjteménye. Alapvető segítséget nyújt abban az esetben ha van a számítógépen ROM BASIC, ugyanis a megírt forrásnyelvű szöveg interaktívan kerül értelmezésre. 
•	PROM. Teljes nevén Programmable Read Only Memory. A különbség az előbb említett memóriához képest, hogy speciális hardver (úgynevezett memórialeíró) segítségével a felhasználó tetszőleges információt tárolhat benne. Azonban a tárolás nyugtázása után az adatok nem módosíthatók. Amennyiben erre igény merül fel, az egy új (üres) tároló programozásával érhető el.
•	EPROM. Teljes nevén Erasable and re-Programmable Read Only Memory. Nagyon barátságos memóriatípus, ugyanis tartalma tetszőleges számban írható illetve olvasható. Törléséhez UV (teljes nevén Ultra Violet) fény szükségeltetik amely megtalálható a nap fényében, a kvarclámpákban vagy a diszkók hangulatlámpáiban. Írásához (újraírásához) úgynevezett EPROM-égető szükségeltetik. Altípusa:
•	BOOT EPROM. Teljes nevén BOOTable Erasable and re-Programmable Read Only Memory. A hálózati kártya (később még szó lesz róla) eszköze, amely segítségével elérhető, hogy az összes olyan információt hordozza, ami lehetővé teszi, hogy a hálózatba kötött számítógép aktív részese lehessen annak. Használata nem szükségszerű, de ajánlott olyan esetekben, amikor a hálózatba kötött számítógépek úgynevezett terminálként működnek, azaz nem tartalmaznak semmilyen másodlagos tárolót (később még ezekről is szó lesz).
•	EEPROM. Teljes nevén Electrically Erasable and re-Programmable Read Only Memory. Tulajdonképpen az EPROM típus továbbfejlesztett változata azzal a különbséggel, hogy tartalmának törléséhez törpefeszültség is elegendő.
	Az előbb említett memóriatípusok alkalmazása már jóval túllépi az informatika határait. Megtalálhatóak a szórakoztató elektronika terén, a háztartási gépeknél, a játékautomatáknál és minden olyan területen, ahol számítógép által történik az irányítás.
•	Virtuális memória. Mint a neve is takarja, logikai memóriaterület, amelyet elsősorban a Microsoft Windows™ operációs rendszer alkalmaz előszeretettel. A fizikai memória kímélése céljából a winchesteren (később még szó lesz róla) hozhatjuk létre bizonyos terület lefoglalása fejében. Nagyon hasznos, ugyanis nagyméretű háttértároló esetén hihetetlen mennyiségű memóriára tehetünk szert.
	Memóriamodulok
	
	Mint azt a fejezet elején is említettük, számítógépünk memóriabővítését úgynevezett memóriamodulok segítségével vihetjük végbe. A következő csoportosítás az egykoron forgalmazott, illetve a még most is forgalomban levő memóriamodulokat mutatja:
•	DIMM. Teljes nevén Double In-line Memory Modules. Nevéből adódóan olyan memóriamodul, amelyeknek mindkét oldalán találhatók tárolóáramkörök. Egyértelműen 36 bites, és 16, 32 vagy 64 megabyte-os méretekben létezik.
•	DDR SDRAM. Teljes nevén Double Data Rate Synchronous Dynamic Random Access Memory. Egy megkettőzött adatátviteli sebességgel ellátott, gyorsabb kezelhetőségű memória. Mérete és adatátvitele megegyezik az előzőekben tárgyaltakéval.
•	RDRAM. Teljes nevén Rambus Dynamic Random Access Memory. A rambus mozaikszó egy memóriacsatornának (és gyártó cégének) a neve. Kiépítése egyedi.
•	SDRAM. Teljes nevén Synchronous Dynamic Random Access Memory. Az előbb tárgyalt memóriamodul továbbfejlesztett változata, amely már 64 bites és mérete alapján 32, 64 vagy 128 megabyte-os.
•	VC SDRAM. Teljes nevén Virtual Channel Synchronous Dynamic Random Access Memory. Olyan memória, amelynek belsejében logikailag kialakított csatornák találhatók, amelyeket programozási eljárásokkal lehet kezelni. Még hatékonyabb elérést biztosít elődjénél. Mérete és adatátvitele megegyezik az előzőekben tárgyaltakéval.
•	SIMM. Teljes nevén Single In-line Memory Modules. Az első igazán komolynak mondható memóriatípus. Hossza megközelítőleg 10 cm, és az egyik oldalán helyezkednek el a tárolóáramkörök (innen is az elnevezése). Adatátvitel szempontjából 9 bites, még méretét tekintve 1, 2 vagy 4 megabyte lehet. Altípusa:
•	EDO. Teljes nevén Extended Data Out (bizonyos szövegkörnyezetben előfordul úgy mint HPM (teljes nevén Hyper Page Mode)). Az előző memória továbbfejlesztett változata, amely adatátvitele szempontjából 36 bites, míg méretét tekintve 4, 8, 16 vagy 32 megabyte lehet.
•	SIP. Teljes nevén Single In-line Package. Egysoros kivezetéssel tokozott memóriatípus, amelyet az első személyi számítógépek használnak. Méretük néhány száz kilobyte, és hihetetlen mennyiség szükségeltetik ahhoz, hogy elfogadható méretű memóriaterület állhasson a felhasználó részére.
	Memóriarezidens Kezelés
	
	Teljes nevén TSR (Terminate and Stay Resident) vagy firmware. Olyan programokat illetnek vele, amelyek lefutásuk után nem törlődnek a memóriából, hanem magjuk benne marad, és egy billentyűkombináció (vagy kód) segítségével azonnal előhívhatóak. A különböző ékezetesítő és interaktív fordítóprogramok, valamint más egyéb programok használják ki előszeretettel ezen lehetőséget, ugyanis nem foglalják feleslegesen a memóriát, mégis pillanatok alatt elérhetők.
	
	4. 2. Fejezet: Hajlékonylemezes Meghajtó
	
	További Elnevezése		Floppy Disc Driver	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Nem Szükségeltetik	
	Nevesebb Gyártók	•	Hewlett-Packard™
•	IBM™ (teljes nevén International Business Machines)
•	Olivetti™
•	Packard Bell™
•	Panasonic™
•	Sony™
•	Teac™
	Nevesebb Mágneslemez Gyártók:
•	3M™
•	DataLife™
•	DTL™
•	Dialog™
•	Dysan™
•	Escom™
•	Fuji™
•	Imation™
•	KAO™
•	MasterData™
•	Maxell™
•	Memorex™
•	Messer Griesheim™
•	Mitsubishi™
•	Ocean™
•	Polariod™
•	Profex™
•	R & M™
•	Soul™
•	Sony™
•	TDK™
•	Tungsram™
•	Verbatim™	
	
	A mágneslemez néhány évtizede elterjedt adattároló eszköz, aminek meghajtó eszköze ma a legalapvetőbb tárolóperiféria olcsósága és tömegessége miatt. A mágnesesség elvén alapszik, így tehát óvni kell minden külső elektromágneses behatástól, máskülönben elveszíti az előbb írt tulajdonságát, a rajta tárolt adatok módosulnak, illetve elveszhetnek.
	Minden mágneslemez fizikai kiépítése hasonló. Egy hajlékony, műanyag korongot logikailag sávokra osztanak, amely sávokat meg szektorokra (ezen sávok és szektorok kialakításának művelete a formázás). Ezeken a szektorokon tárolódnak az információk. A hajlékony lemezek kiosztása a következőképpen történik:
•	Betöltő rekord. A 0. oldal, 0. sávjának 1. szektorában található. Elsősorban olyan információkat tartalmaz, amelyek elindítják az operációs rendszer betöltését, feltéve ha az megtalálható az adathordozón (azaz a meghajtóba helyezett lemez úgynevezett rendszerlemez), továbbá itt tárolódik a lemez elektronikus címkéje, és egyéb paraméterei is. Ez a terület mindenképpen helyet kap a lemezen még akkor is, ha nem rendszerlemezként formáztuk meg.
•	Állománykijelölés táblázata. A 0. oldal, 0. sávjának 2. szektorában található. Más elnevezésben FAT (teljes nevén File Allocation Table) néven fut. Tartalmazza az állományok és könyvtárak pontos helyét és foglaltsági mutatóit, továbbá nyilvántartja a szabad- és a használatban levő területeket is két példányban arra az esetre, ha az egyik megsérülne. Továbbfejlesztett változatai:
•	FAT 32. Teljes nevén File Allocation Table 32. A nagyméretű merevlemezek helykiosztási problémájának megoldására jött létre. Az eddigi 16 bites FAT (teljes nevén File Allocation Table) bejegyzések helyett 32 bites bejegyzéseket használ, és a klaszterméreteket pedig egységesen 4 kilobyte-ban állapítja meg.
•	HPFS. Teljes nevén High Perfomance File System. Az IBM™ OS/2™ rendszere. Nagy teljesítményű állománykezelő rendszer, amely hatékonyabb a FAT (teljes nevén File Allocation Table) rendszernél.
•	NTFS. Teljes nevén NeTwork File System. A Microsoft Windows NeTwork™ nevű operációs rendszer egyéni állománykezelője.
•	VFAT. Teljes nevén Virtual File Allocation Table. Virtuális (azaz logikailag létező) allokációs tábla. A 2 gigabyte-os partícióméret megmaradt, viszont bevezetésre kerültek a hosszú állománynevek is.
•	Katalógus. Az allokációs tábla (mely két példányban foglal helyet) után található. A lemez főkönyvtárának tartalomjegyzéke, amely minden állományhoz és könyvtárhoz egy azonosítót társít, amely hordozza nevét, méretét, attribútumát (tulajdonságát) és egyéb adatait. Az attribútum byte bitjei a következők lehetnek:
•	A. Teljes nevén Archive. Az utolsó mentés óta megváltozott állományok kapják ezen tulajdonságot, amely valójában azt takarja, hogy az adott állomány azóta lett-e módosítva.
•	D. Teljes nevén sub-Directory. Az alkönyvtár jelölésére szolgál.
•	H. Teljes nevén Hidden. Rejtett állományok, a felhasználó számára nem kezelhetőek, csak az operációs rendszer érheti el.
	Érdemes megjegyezni, hogy bizonyos héjprogramok (mint például a Dos Navigator™, Norton Commander™, Volkov Commander™ és Windows Commander™) ezt a zárat feloldják oly módon, hogy a felhasználó előtt láthatóvá teszik a rejtett állományokat, ám azok valójában továbbra is megőrzik ezen tulajdonságukat.
•	R. Teljes nevén Read only. Beállítva az állomány csak olvasható. Sem a felhasználó, sem a számítógép nem módosíthatja tartalmát.
•	S. Teljes nevén System. Az operációs rendszerhez tartozó állományok jelzése.
•	V. Teljes nevén Volume label. A meghajtó kötetcímkéje, vagy más néven elektronikus azonosítóját jelöli.
	Mágneslemezen a gyökérkönyvtárban 112 vagy 224 állománybejegyzés lehet, míg winchester esetében (később még szó lesz róla) ez az érték 512 (az értékek az úgynevezett hosszú-fájlneves állományoknál (később még szó lesz róla) csökkennek). Az alkönyvtárakban helyet foglaló állománybejegyzésre ez a megszorítás már nem vonatkozik.
•	Adatterület. A katalógustábla után található. Lényegében itt történik meg az adatok tárolása. Merevlemezek (később még szó lesz róla) esetében az adatterület szektorai úgynevezett klaszterekre vannak kiosztva.
	A Hajlékony Lemezek Típusai
	
•	Óriás lemez. Fantázianevét méretéről kapta ami 7,8 col (azaz  20 cm). Az első mágneslemez, amely a piacon megjelent. Altípusai:
•	SS/SD. Teljes nevén Single Side/Single Density. Egyoldalas, úgynevezett egyszeres sűrűségű, amelynek kapacitása 160 kilobyte.
•	SS/DD. Teljes nevén Single Side/Double Density. Kétoldalas, úgynevezett dupla sűrűségű, amelynek kapacitása 320 kilobyte.
•	Nagylemez. Fantázianevét méretéről kapta, ami 5,25 col (azaz  14 cm). Jóval nagyobb karriert futott be elődjénél. Altípusai:
•	DS/DD. Teljes nevén Double Side/Double Density. Kétoldalas, úgynevezett magas sűrűségű, amelynek kapacitása 360 kilobyte.
•	DS/HD. Teljes nevén Double Side/High Density. Kétoldalas, úgynevezett nagyon magas sűrűségű, amelynek kapacitása 1,2 megabyte.
	Érdemes megjegyezni, hogy e kettő modellnél lehetőség nyílik úgynevezett felformázásra. Ezt speciális programok segítségével (mint például 2M™, Disc Formatter™ vagy Turbo Disc Formatter™) végezhetjük, amely alapján a következő módosulásokat érhetjük el:
•	360 kilobyte  520- vagy 800 kilobyte.
•	1,2 megabyte  1,3-, 1,44- vagy 1,5 megabyte.
	Az itt felsorolt méretek igencsak csábítólag hatnak, ám használatukkal óvatosan kell bánni, mert olyan megterhelésnek tesszük ki ezáltal a lemezt, hogy nagyon könnyedén előfordulhat adatvesztés.
•	Kislemez. Fantázianevét méretéről kapta, ami 3,5 col (azaz  9 cm). A mai napig használatos adathordozó mechanikai tulajdonságai miatt. Altípusai:
•	DS/DD. Teljes nevén Double Side/Double Density. Kétoldalas, úgynevezett magas sűrűségű, amelynek kapacitása 720 kilobyte.
•	DS/HD. Teljes nevén Double Side/High Density. Kétoldalas, úgynevezett nagyon magas sűrűségű, amelynek kapacitása 1,44 megabyte.
•	Érdemes megjegyezni, hogy a korábban említett felformázásra itt is lehetőség van. Ez esetben a lemez kapacitását 1,5-, 1,6-, 1,8- vagy 2 megabyte-ra növelhetjük. A felformázás minden lemez esetében nagyon veszélyes, ugyanis speciális programok szükségeltetnek az olvasásukhoz. Ráadásul a felformázás következtében sűrűn elhelyezett szektorok könnyen sérülhetnek, és az adatok elveszhetnek.
	A lemezek fejlesztéseképpen (igaz kísérleti jelleggel) elkészült egy olyan adathordozó, amelyre 2,88 megabyte-nyi információ fér. Annyira komoly irányba haladtak a gyártási tárgyalások, hogy a DOS™ (teljes nevén Disc Operating System) operációs rendszer formattálási parancsa már tartalmaz egy ilyen lehetőséget. Sajnos azonban ez a modell is (akárcsak a könyv elején említett hármas számrendszerben működő orosz gyártmányú számítógép) a süllyesztőben végezte, azaz soha nem hagyta el a kísérleti laboratórium falait. Az úgynevezett A: Drive (később még szó lesz róla) kiszorította a piacról.
	A Hajlékony Lemezek Felépítése
	
	Minden hajlékony lemez felépítése alapjaiban egyforma. A különbség a kis- és az óriás- illetve nagylemezek között később kerül rivaldafénybe. Kívülről haladva a következő rétegeket találjuk:
•	Külső héj. Hőre lágyuló, általában fekete műanyagból készült váz (színe a technikai fejlettségnek köszönhetően változó, így találkozhatunk neon-, hideg- vagy meleg színekkel is). Ez a héj a kislemezek esetében tömör, nehezen hajlítható ötvözet, aminek köszönhetően élettartama is sokkal nagyobb (ellenben az óriás- és a nagylemezekkel, amelyeket lágy, hajlékony külső réteg véd). Erre a külső borításra ragasztható a lemez fizikai címkéje. Ez bármilyen öntapadós címke lehet, amelyre a felhasználó a számára szükséges információkat felvezetheti (felvezetéskor óvakodni kell attól, hogy azt lehetőleg ceruzával vagy filctollal végezzük, ugyanis a golyóstoll karcolásokat eredményezhet). A külső héj bizonyos vegyi anyagok (például ragasztó) hatására oldódik, ezért megfontolandó, hogy milyen a tapadó felület.
	A külső héjon további elemekre lelünk:
•	Írásvédelmi ablak. Kétféle megjelenési formája létezik:
•	Óriás- és nagylemezeknél egy szimpla kivágás. Lefedése a lemezt írásvédetté tette, azaz a lemezen levő adatokat nem lehet módosítani. A lefedésre minden esetben nem átlátszó ragasztószalagot kell használni, mert ellenben a házi számítógépeknél használt lemezmeghajtókkal itt nem egy kapcsoló, hanem egy átvilágító lámpa ellenőrzi a lemez állapotát. 
•	Kislemezeknél egy kétállású kapcsoló. Ellenkezőleg működött az előzőleg tárgyalt lemezzel, ugyanis lefedése (azaz bekapcsolása) tette lehetővé a rajta levő adatok módosítását. Barátságos megoldásnak tűnik, ugyanis időtálló biztonságot nyújt. A kislemezeknél a további azonosításra az írásvédelmi kapcsolóval egy magasságban (de az ellenkező oldalon) egy azzal egyenlő méretű nyílás helyezkedik el. A lemezmeghajtó ennek alapján dönti el, hogy a lemez alacsony- vagy magas sűrűségű (azaz DD-s (teljes nevén Double Density) vagy HD-s (teljes nevén High Density)). Bizonyos esetekben a DD-s lemezeken ezen nyílás kialakításával formázás után elérhető a magas sűrűség. Ennek azonban van egy olyan árnyoldala, hogy a lemezen keletkező sávok hibásak lehetnek.
	Gyári adathordozóknál (például kereskedelmi forgalomra előkészített programlemezek) az írásvédelmet úgy oldják meg, hogy óriás- és nagylemezeknél nincs kivágás a lemez szélén, még kislemezeknél a biztonsági kapcsoló hiányzik.
•	Indexlyuk. Kizárólag az óriás- és a nagylemezeknél fordul elő. Magán a belső korongon helyezkedik el, és szintén egy lámpa figyeli az állapotát. A lemezen levő sávok kezdetének és végének jelzésére szolgál.
•	Olvasónyílás. A meghajtó fejének fenntartott hely. Ezen keresztül történik a lemez olvasása és írása. Kislemezek esetében lágy alumíniumból készült rugós fedél védi, amely a lemez meghajtóba helyezése után automatikusan kinyílik, és ezáltal elérhető a fej számára. A hajlékonylemezeket egyszerre két fej olvassa és írja, ebből adódóan a lemez mindkét oldala egyszerre használatban van. A házi számítógépeknél került bevezetésre az úgynevezett egyoldalas lemez, amelynél a meghajtó csak egy fejet tartalmaz. Tárolókapacitásában kisebb, és kényelmetlensége miatt eltűnt a piacról.
•	Csúszásgátló borítás. Posztóhoz hasonló fehér színű anyag, amely megakadályozza, hogy a műanyag korong súrlódjon a külső héjjal.
•	Korong. A lemez lelke, ugyanis ezen történik az adattárolás. Barnás-vöröses színű átlátszó műanyagból készült, mágneses réteggel bevont kör alakú vékony lemez. Igencsak jó tűrőképességű. Az összes lemez közepén egy lyuk található, amely segítségével a meghajtó motorja forgatja. Óriás- illetve nagylemezek esetében pluszban egy külön nyílás kap helyet: az indexlyuk, amelyről korábban már szóltunk.
	A Lemezkezelés Menete
	
•	Behelyezéskor (óriás- és nagylemezeknél a hajtókar elfordítása után) a meghajtó automatikája érzékeli a változást, és a motorja azonnal belekapaszkodik a lemez közepén levő nyílásba, megforgatja azt, majd a motor leáll és csak akkor indul újra, ha a lemezről olvasás, vagy a lemezre írás történik.
	A lemezmeghajtó belső porosodása a lemezek írási és olvasási megbízhatóságát teszi kockára. Ezért a tisztítás elvégzésére úgynevezett tisztítólemezt alkalmaznak. A tisztítólemez esetében (amely egy olyan speciális lemez, amelyben nem műanyag hanem nedvszívó képességű posztókorong található, és tiszta szesz rácsöpögtetésével érhetjük el a tisztító hatást) a forgás nem áll le, a motor mindaddig dolgozik, amíg a lemezt ki nem vesszük a meghajtóból.
•	Használatkor a motor forgatni kezdi a lemezt (az óra járásával megegyező irányba, átlagosan 360 fordulat/perc sebességgel), és a fej hozzáér a koronghoz. A sávok közötti váltást a fej előre-hátra történő mozgatásával, míg a szektorok közöttit a lemez forgatásával éri el a berendezés.
•	Írási igénykor az ellenőrző lámpa állapotának megfelelően (amely 0, ha a lemez nem írásvédett (azaz a lámpa alatt levő érzékelő fényt kap) és 1 ha igen (azaz a lámpa alatt levő érzékelő nem kap fényt)) lezajlik a kívánt művelet (kislemezek esetében ezen állapotok természetesen fordítva értelmezendők), vagy visszajelzés érkezik a számítógép (és azon keresztül a felhasználó) felé, hogy a lemez írásvédett.
	A gyártó cégek (lásd a fejezet elején levő összefoglaló táblázat) némelyike készít teflonos lemezt, amely esetében időt álló teflonbevonattal látják el a lemez korongját, illetve annak közepén levő forgatólyuk szélét.
	A Hajlékony Lemez Méretének Kiszámítása
	
	Ehhez egy igen egyszerű képlet áll a rendelkezésre, bár a felhasználónak nem tartozik a feladatkörébe ennek az értéknek a megállapítása. A számítógép azonban a következők szerint jár el:
	<szektorok száma> · <sávok száma> · <oldalak száma> · 512 [: 1024] *
	*: a szögletes zárójelben levő érték opcionális, azaz elhagyható. Azért célszerű ötvözni a képletbe, mert a kiszámított értéket így kilobyte-ban kapjuk meg.
	Példa A Hajlékony Lemez Méretének Kiszámítására
	
	Legyen adva egy 15 szektorból és 80 sávból (ezek egy nagylemez adatai) álló kétoldalas lemez. A képlet alkalmazása után a következő eredményt kapjuk:
	15 · 80 · 2 · 512: 1024  1200 kilobyte
	A fejezet végén érdemes megjegyezni, hogy készült egy úgynevezett kombinált meghajtó is. Ennek mérete 5,25 col-os, és kiépítésének köszönhetően mind a nagy- és mind a kislemezek befogadására alkalmas.
	4. 3. Fejezet: Fixlemezes Meghajtó
	
	További Elnevezése	•	Hard Disc Driver
•	Winchester	
	Kivitel		Belső	
	Kezelőprogram		Nem Szükségeltetik	
	Nevesebb Gyártók	•	Caviar™
•	Conner™
•	Fujitsu™
•	IBM™ (teljes nevén International Business Machines)
•	Kalok™
•	Maxtor™
•	Pladium™
•	Seagate™
•	Quantum™
•	Western Digital™	
	
	A hajlékonylemezes meghajtó brilliánsan továbbfejlesztett változata. Fantázianevét egy Oliver Fisher Winchester (1810-1880) nevű férfiről kapta, aki jóval a századforduló előtt egy újfajta egycsövű puskát honosított, amelynek nevét a sajátjáról kölcsönözte. Ez a fegyver - ellenben elődeinél - több lőszer befogadására is alkalmas, tehát önálló tárral rendelkezik. Hatékonyabbnak bizonyult, és mivel a fixlemezes meghajtók tárolókapacitása is jóval meghaladja a hajlékonylemezes meghajtókét, készítői elkeresztelték winchesternek.
	 A különbség alapvetően abban különbözik, hogy itt egymás felett több műanyag korong helyezkedik el, amelyek egy központi tengely mentén 3600 fordulat/perc sebességgel, az óra járásával megegyező irányba forognak (a háttértároló energiafelvétele ekkora fordulatnál is elenyésző, bár léteznek úgynevezett LVD (teljes nevén Low Voltage Differential) üzemmódú modellek is, melyek energiaigénye még ennél is kisebb). A nagyobb hatékonyság elérése érdekében a lemezeket egy hermetikusan lezárt házba helyezik, majd a gyártás során bennmaradt kevés levegőt kiszivattyúzzák belőle. Ezzel elérhetővé válik az abszolút pormentesség, és a hosszú élettartam. A berendezés hatásfokát azzal fokozzák, hogy az olvasófejek (minden korong felett található egy) nem érnek hozzá a lemezekhez, hanem a forgás közben keletkező levegőréteg hatására azok felett pár 0,3-0,5 µm távolságra valósággal repülnek. Ez a távolság elegendő az adatcseréhez és megfelelő biztonságot nyújt, hiszen a korongok abszolút sértetlenek maradnak.
	A berendezés egyik hibaforrását az a jelenség okozza, amikor a winchester leáll, a lemezek forgása megszűnik, és ezáltal az a légréteg is, amely a fejeket mozgásban tartja, azaz repíti. Ez végzetes lehet, hiszen a fejek a mágneses korongokon landolnak, és újbóli indításkor végigkarcolják azt. Erre egy parkolás névre hallgató mechanizmust fejlesztettek ki, amelynek két megjelenése létezik:
•	Manuális parkolás. Az első winchestereknél alkalmazzák, amikor a felhasználónak volt a feladata, hogy a számítógép kikapcsolása előtt a fejeket parkolópályára, azaz egy olyan területre helyeztesse, ahol nincsenek mágneskorongok (erre a célra az operációs rendszerek külön programot tartalmaznak). Ennek elmulasztása végzetes lehet.
•	Automata parkolás. Barátságos megoldás, ugyanis a winchester kikapcsolásakor egy erre a célra kifejlesztett mágnesrúd elektromos hatása is megszűnik, és ez ezredmásodpercek alatt magához rántja a fejeket, mielőtt azok még a korongokhoz érhetnének. Ezzel egy olyan területre helyezi őket, amely nincs adattárolásra használva. A megoldás annyira hatásos, hogy a következő bekapcsolásig a mágnesrúd valósággal magához ragasztja a fejeket, így nem jelent problémát a berendezés szállítása (ellenben a manuális parkolással, ahol a különböző mozgatások során a fejek szabadon “garázdálkodhattak” a korongok felett).
	A Merevlemez Munkába Állítása
	
	Minden újonnan érkező winchestert használat előtt partícionálni kell, azaz meg kell határozni rajta a használni kívánt területek nagyságát. Ezen területek száma maximum 4 lehet (a DOS™ (teljes nevén Disc Operating System), a Microsoft Windows™ és az OS/2™ operációs rendszerek ezeket megfelelően C-től Z-ig terjedő betűjelzéssel látják el). A partíciók kezdetét és végét a partíciós tábla végén tárolja a számítógép. A partícionálás után a merevlemezt le kell formázni, amely következtében a rajta levő sávok és szektorok kialakítása, ellenőrzése zajlik le (esetében egy szektor mérete 512 byte). Továbbá létrejön a FAT (teljes nevén File Allocation Table) tábla (12, 16 vagy 32 bites mérettel). A kezdeti operációs rendszerek esetében egy klaszter maximális mérete maximum 32 kilobyte lehet, így ez esetben csak 2 gigabyte-ig “látható” a winchester, még akkor is, ha névleges kapacitása ennél sokkal nagyobb. Léteznek ennek orvoslására specializált gyártófüggő programok, de az esetek nagy részében ezek használata inkább a felhasználó kárára mint előnyére válik (például több winchester összekapcsolása esetében bizonyos modellek nem tűrik meg hozzájuk csatolt társaikat).
	Azonban a 32 bites operációs rendszereknél (mint például a Microsoft Windows™ 95, 98, 99, NT (teljes nevén New Technologie), 2000, Millenium Edition) kialakítható 32 bites allokációs tábla is, amely esetében egy-egy klaszter mérete sokkal kisebb (4 kilobyte), ami miatt a helykihasználás javul.
	A Winchesterek Korongjainak Felépítése
	
	Korábban már szó volt róla, hogy a winchesterek tárolókapacitása azért nagyobb mint a mágneslemezeké, mert egyszerre több mágneskorongon tárolódnak az adatok. Ezek felépítése csak részben hasonlít a mágneslemezeknél leírtaknál, ezért ebben a fejezetben szó lesz a különbségekről.
	Maga az oldal és a sáv (azaz a cilinder) 0-tól, míg a szektor - akárcsak a hajlékony lemezeknél - 1-től számozódik. A 0. oldal, 0. cilinderének 1. szektora tartalmazza a partíciós táblát, amely meghatározza, hogy honnan és milyen hosszan helyezkedik el a maximum 4 darab partíció. Ellentétben a mágneslemezekkel (ahol egy klaszter egy szektornak felel meg), itt egy klaszter bármennyi szektort magába foglalhat. Egy winchester allokációs táblájának a mérete nagyban befolyásolja, hogy maximum hány klaszteres felbontás valósítható meg rajta. Értelemszerűen minél nagyobb ez az érték, annál kisebb a helyveszteség, mivel az operációs rendszer csak klaszterekben tud logikailag gondolkodni.
	Winchesterről történő olvasáskor a legkevesebb elérési idő érdekében elsőként a fejszám növelődik, utána pedig a cilinder száma.
	A Winchester Felépítése
	
	Minden winchester a 0. oldal 0. cilinderének 1. szektorától kezdődik. Itt található a partíciós tábla (floppy lemezek esetében a betöltő rekord). Ez mindig egy szektorból áll, és tartalmaz egy olyan programot, amely leellenőrzi a partíciós adatokat. Amennyiben a partíciós tábla hibátlan, a program rááll a betöltő részre (MBR (teljes nevén Master Boot Record)), és abból kiszámolja annak fizikai kezdetét. A partíciók adatai a következők:
•	A betölthetőség jelzése (1 byte).
•	A partíció kezdetének fej sorszáma (1 byte).
•	A partíció kezdetének sáv és szektor sorszáma (2 byte). Felépítése:
•	0-5. bit: a szektor sorszáma.
•	6-7. bit: a sáv sorszámának felső része.
•	8-15. bit: a sáv sorszámának alsó része.
•	Az operációs rendszer típuskódja (1 byte).
•	A partíció végének  fej sorszáma (1 byte).
•	A partíció végének sáv és szektor sorszáma (2 byte). Felépítése:
•	0-5. bit: a szektor sorszáma.
•	6-7. bit: a sáv sorszámának felső része.
•	8-15. bit: a sáv sorszámának alsó része.
•	A partíció kezdetének logikai szektor száma (4 byte).
•	A partíció végének logikai szektor száma (4 byte).
Az egyes partíciók elején helyezkedik el az MBR (teljes nevén Master Boot Record), amely az alábbi adatokat tartalmazza:

Megnevezés	Méret (Byte)	
Az operációs rendszer neve	8	
Szektoronkénti byte-ok száma (512 byte)	2	
Klaszterenkénti szektorszám	1	
Fenntartott szektorok száma (1 darab)	2	
FAT (teljes nevén File Allocation Table) másolatok száma (2 darab)	1	
Főkatalógus bejegyzéseinek száma (winchester esetében 512, floppy esetében 224 (esetleg 112))	2	
Szektorok száma (65535, mely ha kisebb, értéke 0)	2	
Média azonosító kód (winchester esetében F816, floppy esetében F016)	1	
Egy FAT (teljes nevén File Allocation Table) másolat mérete	2	
Egy sávon levő szektorok száma	2	
A meghajtó fejeinek száma	2	
A partíció előtti logikai szektorok száma	4	
Szektorok száma	4	
Fizikai lemezazonosító kód	1	
Ellenőrző kód	1	
Lemezazonosító szám	4	
Kötetazonosító	11	
FAT (teljes nevén File Allocation Table) típusa	8	

Ezekből az adatokból számolja ki a számítógép, hogy hol kezdődik a FAT (teljes nevén File Allocation Table) tábla, mely két példányban tárolódik (amely után kap helyet a főkatalógus).
A hajlékony lemez és a winchester katalógustáblája normál állománynevek esetében a következőképpen néz ki:
.	mező (0-7. byte): az állomány, alkönyvtár vagy lemezcímke (kötetazonosító) neve ASCII (teljes nevén American Standard Code for Information Interchange) formátumban.
.	mező (8-10. byte): az állomány kiterjesztése szintén ASCII formában. A számítógép 3 byte-on tárolja, az ennél rövidebbet szóközökkel egészíti ki.
.	mező (11. byte): attribútum, amely az állomány tulajdonságait takarja. A következők szerint bomlik fel:
•	0. bit: a legkisebb helyiértékű, jelzi, hogy az állomány csak olvasható.
•	1. bit: jelzi, hogy az állomány rejtette-e (azaz a felhasználó számára láthatatlan, így nem tehető benne kár).
•	2. bit: jelzi, hogy az állomány rendszerállomány-e (azaz szükséges-e az operációs rendszer betöltéséhez és működtetéséhez).
•	3. bit: jelzi, hogy a bejegyzés címke-e (azaz a felhasználó által adott elektronikus azonosító címke, amelynek hossza általában maximum 11 karakter lehet).
•	4. bit: az alkatalógus jelzésére szolgál. Csak könyvtáraknál van jelentősége, ugyanis a számítógép számára hordoz olyan információkat, hogy a bejegyzés alkönyvtár-e.
•	5. bit: archiválási bit. Akkor van jelentősége ha a merevlemezen található sok-sok állomány közül ki szeretnénk szűrni, hogy melyik lett utoljára módosítva.
.	mező (12-21. byte): hosszú-állománynevek esetében tartalmazza az alábbi információkat:
•	0. byte: általában nulla értékű.
•	1. byte: a létrehozás századmásodperce.
•	2-3. byte: a létrehozás időpontja.
•	4-5. byte: a létrehozás dátuma.
•	6-7. byte: az utolsó módosítás dátuma.
•	8-9. byte: csak a FAT32 (teljes nevén File Allocation Table 32) esetében van jelentősége.
.	mező (22-23. byte): azt az időpontot tartalmazza, amikor az adott állományt létrehozták vagy módosították. Pontos kiszámítása az alábbi képlettel történik:
	idő = óra · 2048 + perc · 32 + másodperc : 2
.	mező (24-25. byte): azt a dátumot tartalmazza amikor az adott állományt létrehozták vagy módosították. Pontos kiszámítása az alábbi képlettel történik:
	dátum = (év - 1980) · 512 + hónap · 32 + nap
	Érdemes megjegyezni, hogy ezzel a képlettel 2108-ig tudunk számolni, de sajnos számos alaplap (később még szó lesz róla) 2099-ig ismeri a dátumot.
.	mező (26-27. byte): a kezdő klaszter sorszáma. Azon érték, amely alapján megállapítható, hogy hol kezdődik az adott állomány.
.	mező (28-31. byte): az állomány mérete byte-ban megadva.
Korábban már utalás volt a hosszú állománynevekre (LFN (teljes nevén Long File Name)). Ezek hossza maximálisan 247 karakter lehet (ez tartalmazhat olyan karaktereket is (például szóköz, pont), amelyeket a normál állományneveknél nem használhatunk). A katalógustábla ez esetben egy vagy több, a következő szerkezettel rendelkező katalógusbejegyzést tartalmazza, majd végül helyezkedik el a normál katalógusbejegyzés:
.	mező (0. byte): a bejegyzés sorszáma.
.	mező (1-10. byte): a hosszú név 5 karaktere UNICODE (teljes nevén UNIversal CODE) formában, mely tartalmazhat bármilyen speciális karaktert.
.	mező (11. byte): attribútum byte, amely minden esetben 0F16 értékű, mi miatt a 16 bites operációs rendszerek számára értelmezhetetlen.
.	mező (12. byte): általában nulla értékű.
.	mező (13. byte): rövid állománynév ellenőrző összege.
.	mező (14-25. byte): a hosszú állománynév következő 6 karaktere szintén UNICODE formában.
.	mező (26-27. byte): a kezdő klaszter helye (értéke itt 0).
.	mező (28-31. byte): a hosszú állománynév következő 2 karaktere UNICODE formában.
A winchesteren az egymás felett elhelyezkedő sávokat cilindereknek szokás nevezni.
Állományok Azonosítása

A számítógépen az állományok azonosítása két részből áll:
•	Elsőként foglal helyet az állomány neve, vagy más néven azonosítója, amely segítségével lehet magára az állományra utalni. Ennek mérete minimum 1-, maximum 255 karakter lehet. A név nem tartalmazhat speciális karaktert, ami alól kivételek az ékezetes betűk, illetve az aláhúzásjel.
•	Egy pont (ami szeparátorként, vagy elválasztójelként is ismeretes) után található az állomány kiterjesztése, amelynek hossza 2-, 3- vagy 4 karakter hosszú szokott lenni. Elhagyása nem jelent különösebb hátrányt, mindössze a futtatható állományok válnak ezáltal használhatatlanná. A kiterjesztések lehetnek szabványosak illetve egyéniek, amely körbe beletartoznak a felhasználók- és a programok által definiált megjelenések. Tekintettel arra, hogy az állomány-kiterjesztésekből akár több millió is előfordulhat, az alábbi táblázatban összefoglaljuk a leggyakrabban használtakat, amelyek hossza 3 karakter.
	
	Rövidítés		Teljes Név	
	Adatbázis	
	DAT		DATa	
	DBF		Data Base File	
	MDB		Microsoft Data Base	
	Animáció	
	ANM		ANiMation	
	AVI		Audio Video Interface	
	FLI		FLIck	
	IVF		Indeo Video Format	
	MOV		MOVie	
	MPG		Motion Picture Group	
	RAM		Real Audio Movie	
	RPM		Real Player Movie	
	SPL		SPLash	
	VIV		Vivo VIdeo	
	WMV		Windows Media Video	
	Bemutató	
	PDF		Portable Document Format	
	PPT		Power PoinT	
	Egyéb	
	CFG		ConFiGuration	
	DLL		Dynamic Link Library	
	DRV		DRiVe	
	FRM		FoRM	
	GZL		GoZiLla	
	HLP		HeLP	
	LIB		LIBrary	
	LOG		LOGbook	
	MNU		MeNU	
	PIF		Program Information File	
	PRN		PRiNt	
	RTS		Real Time Screaming	
	SDP		Session Description Protocol	
	SYS		SYStem	
	Futtatható	
	BAT		BATch	
	COM		COMmand	
	EXE		EXEcute	
	Font	
	ANI		ANImated	
	CUR		CURsor	
	FON		FONt	
	FNT		FoNT	
	TTF		True Type Font	
	Kép	
	BMP		BitMaP	
	CDR		Corel DRaw	
	CGM		Computer Graphics Metafile	
	DIB		Device Independent Bitmap	
	DRW		DRaW	
	DWG		DraWinG	
	EPS		Encapsulated Post Script	
	GIF		Graphics Interface File	
	ICM		Image Color Manegment	
	ICO		ICOn	
	IFF		Interchange File Format	
	IMG		IMaGe	
	JPG		Joint Photographic Group	
	LBM		Large Bits Mode	
	MSP		MicroSoft Paint	
	PAT		PATtern	
	PCD		Photo Compact Disk	
	PCX		Personal Computer eXtended	
	PIC		PICtor	
	PLT		PLoTter	
	PNG		Portable Network Graphics	
	PSD		Photo Shop Disk	
	RAS		RASter	
	RLE		Run Length Encoding	
	QTI		Quick Time Image	
	SCR		SCReen	
	SCT		Scitex Continuous Tone	
	SSR		Screen SaveR	
	TGA		TarGA	
	TIF		Tagged Image File	
	WMF		Windows Meta File	
	WPG		Word Perfect Graphics	
	XBM		eXtended Bits Mode	
	Programozási Nyelvek	
	ASI		ASIc	
	ASM		ASseMbly	
	BAS		BASic	
	C		C	
	CBL		CoBoL	
	HTM		HyperText Markup	
	MOD		MODula	
	PAS		PAScal	
	Szöveg	
	DOC		DOCument	
	RTF		Rich Text Format	
	TXT		TeXT	
	WRI		WRIte	
	Táblázat	
	XLS		eXceL Sheet	
	WKS		WorKSheet	
	Tömörítő	
	ACE		Fantázianevet takar	
	AIN		Fantázianevet takar	
	AMG		Fantázianevet takar	
	ARJ		Fantázianevet takar	
	ARS		Fantázianevet takar	
	ICE		Fantázianevet takar	
	LHA		Fantázianevet takar	
	LHZ		Fantázianevet takar	
	PAK		PAcKer	
	RAR		Fantázianevet takar	
	TAR		Fantázianevet takar	
	ZIP		ZIPper	
	ZOO		Fantázianevet takar	
	YAC		Fantázianevet takar	
	Zene	
	AIF		Audio InterFace	
	CMF		Compact Midi File	
	CDA		Compact Disk Audio	
	FAR		FARandole	
	MID		MIDi	
	MOD		MODule	
	MP3		Module Player 3	
	MTM		Multi Tracker Module	
	MUS		MUSic	
	SND		SouND	
	STM		Scream Tracker Module	
	ULW		ULtra Wave	
	VOC		VOiCe	
	WAV		WAVe	
	WMA		Windows Media Audio	
	
	A Winchesterek Méretei
	
•	14 inch ( 35 cm). Az 1960-as években jelentek meg. A legelső winchesterek mérete ennyinek felel meg.
•	8 inch ( 21 cm). Az 1970-es évek végén jelentek meg. Méretük a hajlékonylemezes meghajtóhoz hasonlít, ma már nincsenek forgalomban.
•	5,25 inch ( 14 cm). Az 1980-as évek végén jelentek meg. Szintén kihalófélben vannak, bár jóval kisebb és könnyebb elődjénél.
•	3,5 inch ( 9 cm). Az 1980-as évek közepén jelentek meg. A mai winchesterek mérete.
•	2 inch ( 6 cm). Az 1980-as évek végén jelentek meg. A táskaszámítógépek winchestermérete.
	Az előzőekben felsorolt winchestertípusok lehetséges kapacitásai 2 megabyte-tól egészen 20 gigabyte-ig tartanak (ez utóbbi 2001-es adat).
	A Merevlemezek Számítógép Szintű Kezelése
	
	Minden winchestert (és természetesen hajlékonylemezes meghajtót) el kell látni valamilyen egyéni buszrendszerrel. Olyannal, ami alapján képes a számítógéppel kommunikálni. Ezek - generációikat tekintve - az alábbi csoportokba sorolhatók:
•	IDE. Teljes nevén Integrated Device Equipment. Erről a kezelőfelületről még később szó lesz. Egyenlőre annyit érdemes róla megjegyezni, hogy a külső- és belső perifériák nagy részét ötvözte a kezelés szempontjából. Altípusa:
•	EIDE. Teljes nevén Extended Integrated Device Equipment. Szintén a nagykapacitású winchesterek elérését szolgáló kezelőfelület.
•	LBA. Teljes nevén Logical Block Address. Az 512 megabyte-nál nagyobb kapacitású háttértárolók kezelését biztosítja úgy, hogy a fennmaradó területet logikai résznek veszi.
•	MFM. Teljes nevén Modified Frequency Modulation. A legelső modellek működnek ilyen rendszer szerint. Hátránya, hogy külön vezérlőkártyát igényel, és ha ehhez alapul vesszük, hogy a hajlékonylemezes meghajtók és a nyomtatók is egy-egy hasonló felületről üzemelnek, látható a kényelmetlenség.
•	MODE 3 PIO. Teljes nevén MODE 3 Paralel Input Output. Az LBA rendszer továbbfejlesztése, amely segítségével elérhető a 13,3 megabit/perc átviteli sebesség.
•	RLL. Teljes nevén Run Length Limited. Az előző rendszer továbbfejlesztett változata, amely esetében minimális sebességnövelést figyelhetünk meg.
•	SCSI. Teljes nevén Small Computer System Interface. Az EIDE kezelőfelület egy továbbfejlesztett változata. A SCSI felület annyira közkedvelt, hogy továbbfejlesztett változatai egyre nagyobb teret hódítanak. Ezek a következők:
•	FSCSI és WSCSI. Teljes nevén Fast Small Computer System Interface és Wide Small Computer System Interface. Frekvenciájuk egyaránt 10 MHz.
•	USCSI és WUSCSI 1. Teljes nevén Ultra Small Computer System Interface és Wide Ultra Fast Small Computer System Interface 1. Frekvenciájuk egyaránt 20 MHz.
•	WUSCSI 2. Teljes nevén Wide Ultra Fast Small Computer System Interface 2. Frekvenciája 30 Mhz.
•	UDMA. Teljes nevén Ultra Direct Memory Access. A korábban tárgyalt SCSI felület egy továbbfejlesztett változata, amely önálló megszakítással rendelkezik, és ebből adódóan gyorsasága 20%-kal nagyobb elődeinél (a sebességnövekedésből következően a számítógép hatásfoka 10%-kal megnő). Továbbfejlesztett változata:
•	UDMA 66. Teljes nevén Ultra Direct Memory Access 66. Az újítás az adatátvitelben mutatkozik, mely másodpercenként 66 megabyte.
	A winchesterek esetében lehetőség van arra is, hogy több modellt egymás szolgálatába állítsunk. Általában kettőt szokás, de nem ritka a négy winchester együttes használata sem. Ilyenkor az egyik berendezés magasabb rangot foglal el (ennek neve master, vagy más néven mester szokott lenni), amíg a másik az úgynevezett slave (vagy szolga), amely másodlagos szerepkört tudhat magáénak. A szerepkörök eldöntése jumperek segítségével történik, amely esetében három különböző lehetőség áll a felhasználó rendelkezésére:
•	CSEL. Teljes nevén Cable SELect, amikor az adatkábelek bekötései döntik el a hierarchiaszintet.
•	Master. Mester-mód.
•	Slave. Szolga-mód.
	Az alaplapok a winchestereket 1 és 47 közötti kódértékekkel látják el (függetlenül attól, hogy mester vagy szolga). Ezen értékek közül 46 előre beállított, így ismervén a winchester adatait, használhatóvá válik a gyári konfiguráció. Az utolsó (47-ik, amelyet user type névvel is szoktak illetni) lehetőséget ad a felhasználónak arra, hogy beállítsa egyéni értékeit. A winchester adatai az alaplapon a következők:
•	Cilinderek száma. A lemezen kialakított koncentrikus felületek száma. Értéke 1024-re van korlátozva 10 biten, ami 504 megabyte össztárkapacitást jelent. Ennél nagyobb cilinderszámú winchestereket az újabb alaplapok (később még szó lesz róluk) képesek csak kezelni (kivételt képeznek azon gyártófüggő segédprogramok, melyeket erre a célra fejlesztettek ki).
•	Fejek száma. A winchester fejeinek száma. Összesen 256 fejet (8 biten) tudna kezelni, ám az IDE (teljes nevén Integrated Device Equipment) felületű modellek csak maximum 16 fejjel rendelkeznek.
•	Írási előkompenzáció. A számítógépek alaplapján levő beállítások PRECOMP (teljes nevén PRECOMPenzation) vagy WPCOM (teljes nevén Write PreCOMpenzation) megjelöléssel illetik. Mindkettő olyan eljárás, amely a belső sávok adatbiztonságát növeli. Ha a lemez nem zónabit rögzítéssel dolgozik, a belső sávokon nagyobb a tárolt adatsűrűség mint a külsőkön. Így a belső sávokon csökkenteni kell a fej íróáramát, nehogy a mágneses fluxusváltozás következtében az egymáshoz közeli adatok sérüljenek. A PRECOMP esetében azt a cilindert kell megadni, amelytől kezdve az íróáramot csökkenteni kell (bizonyos csatlakozóknál erre külön vezérlőjel szolgál, amelyet RWCC-nek (teljes nevén Reduced Write Current Cylinder) hívnak). A WPCOM eljárásnál a bizonyos bitkombinációk olvasásánál fellépő időbeli elcsúszást az írás során kompenzálják.
	A két eljáráshoz megadott paraméterek általában megegyeznek. A régi meghajtóknál az írási előkompenzáció nagy szerepkört tudhatott magukénak, ugyanis a gyártó adta meg a beállítandó értéket. Az újabb modelleknél a winchester végzi ezen kompenzációt. Ez IDE (teljes nevén Integrated Device Equipment) felület esetében ez 65535 (azaz -1).
•	Landolási zóna. Az a cilinderszám, melyen az egység fejei parkolnak. Értéke általában 1024.
•	Méret. Az összes érték beállítása után töltődik fel adattal ez a mező. Hordozza a winchester méretét megabyte-ban megadva.
•	Mód. A winchester elérése (buszrendszere). A modernebb alaplapoknál három lehetőség kínálkozik:
•	Large. Kiterjesztett mód.
•	LBA (teljes nevén Logical Block Address). Korábban már szó volt róla.
•	Normal. A leggyakoribb módozat, az összes alaplap támogatja.
•	Szektor. A lemez egy sávjában létrehozott szektorok száma. Értéke maximum 63 lehet 6 biten.
•	Típus. Az előbb említett értékeket veheti fel (1-46, 47 (user type)). Bizonyos modelleknél lehetőség nyílik úgynevezett “auto” módra is, amikor az alaplap saját maga állítja be a winchester típusát. Nagyon hasznos, főleg régebbi adattárolók használata esetében.
	A Winchester Méretének Kiszámítása
	
	Az előbb bemutatott adatok alapján mi magunk is kiszámolhatjuk fixlemezes meghajtónk méretét, a következő képlet alapján:
	<cilinderszám> · <fejszám> · <sávonkénti szektorszám> · <egy szektor mérete> 
	[: 1024 : 1024]*
	*: a szögletes zárójelben levő értékek opcionálisak, azaz elhagyhatók. Azért célszerű ötvözni a képletbe, mert a kiszámított értéket byte-ban kapjuk meg, amelyet igencsak kényelmetlen kezelni. Ezáltal megabyte-ba válthatjuk át az eredményt.
	Példa A Winchester Méretének Kiszámítására
	
	Winchesterünk rendelkezzen 1024 cilinderrel, 16 fejjel, 63 szektorral minden sávon, és szektoronként a byte-ok száma 512. A képlet használata után az eredmény:
	1024 · 16 · 63 · 512 : 1024 : 1024  504 megabyte
	Érdemes megemlíteni az úgynevezett winchester rack-et. Ez egy olyan speciális beépítőkeret, amelybe egy kivehető fiók foglal helyet (magában a fiókban található a felhasználó által tetszőlegesen cserélhető 3,5 col-os winchester). A számítógép kikapcsolása után elérhető, hogy a felhasználó cserélgesse winchestereit anélkül, hogy fel kellene nyitnia a számítógépházat. Maga a keret belülről zárt, és nehezen szellőzik. Ennek érdekében egy hűtőventillátor foglal helyet a berendezésben, amely a felmelegedő háttértárolót folyamatosan hűti. Hátránya, hogy a műanyag keret kiépítéséből adódóan a különböző üregekbe a ventillátor által keltett levegő beszorul, és ezáltal zavaró hangot kelt.
	
	4. 4. Fejezet: CD ROM  Meghajtó
	
	További Elnevezése	•	Compact Disc Read Only Memory Driver
•	Lézerlemezes Meghajtó	
	Kivitel	•	Belső
•	Külső	
	Kezelőprogram		Szükségeltetik	
	Nevesebb Gyártók	•	Aboss™ 
•	Acer™
•	Actima™
•	Addonics™
•	Adlib™
•	Afreey™
•	AGI™ (teljes nevén Aserton Group Incorporated) 
•	ALPS™ 
•	Always™
•	Amacom™
•	Aopen™
•	Archos™ 
•	Argosy™
•	Asiamajor™
•	Asus™
•	Atlas™
•	Axonix™ 
•	Aztech™
•	BTC™
•	Creative™
•	Cendyne™ 
•	Cequadrat™ 
•	Chase™
•	Chinon™ 
•	Compro™ 
•	CTL™ (teljes nevén Compter TechnoLogy)
•	Cristie™
•	Cyber Drive™
•	Cyqve™
•	DTC™ (teljes nevén Data Technology Corporation)
•	Dazzle™
•	DCS™ 
•	Delta™ 
•	DFI™ 
•	Diamond™
•	Digital™
•	Diotech™
•	Disc Technologies™
•	DVS™
•	Easystor™ 
•	Eiger™
•	ECS™ (teljes nevén Elite Computer Systems)
•	Encore™ 
•	EXP™
•	Ez Data™ 
•	Firestorm™
•	Freecom™
•	Fujitsu™ 
•	Funai™
•	Gallant™ 
•	Genstar™ 
•	Goldstar™ 
•	H45™
•	Hewlett-Packard™
•	Hi Val™
•	Hitachi™
•	Hopax™
•	I/O Magic™ 
•	IBM™ (teljes nevén International Business Machines) 
•	IMES™ 
•	Instant™
•	IPC™
•	Jetway Mark™
•	JVC™
•	Kenwood™
•	Kingbyte™ 
•	Kingston™
•	KTX™ 
•	Labway™
•	Lanbit™ 
•	Leading™ 
•	Leo™
•	LG™
•	Liberty™ 
•	Lion™
•	Lite On™
•	Longshin™ 
•	Luminex™ 
•	Lxycom™
•	Macpower™
•	Matshita™ 
•	Matsushita™ 
•	Maxoptix™ 
•	MDI™ 
•	Media Vision™ 
•	Memorex™ 
•	Meridian Data™ 
•	Micronet™ 
•	Micropal™ 
•	Micro Solutions™ 
•	Microsynergy™ 
•	Microtest™ 
•	Miria™
•	Mitsumi™
•	Momitsu™ 
•	Nakamichi™ 
•	NEC™ 
•	Newcom™
•	Nomai™
•	NSA™
•	Oak™
•	Ocean™ 
•	ODC™ 
•	ODI™ 
•	Onspec™
•	Optical™
•	Optics™
•	Optima™
•	Origo™ 
•	OTI™
•	Packard Bell™
•	Panasonic™
•	Paradise™
•	Philips™
•	Pinnacle™
•	Pioneer™
•	Plasmon™
•	Plextor™
•	Praizim™ 
•	Prime Array™ 
•	Procom™ 
•	Promise™
•	Quantum™ 
•	Quickserv™ 
•	Reveal™
•	Ricoh™
•	S3™
•	Samsung™
•	Sanyo™
•	Shuttle™
•	Smart & Friendly™
•	Sony™
•	SSI™ (teljes nevén Strategy Simulation Incorporated)
•	Sun Moon Star™ 
•	Synchrome™
•	TAC ™ 
•	Taiyo Yudan™ 
•	Takaya™
•	Tandberg™
•	Tatung™
•	Teac™ 
•	Televideo™
•	Toshiba™
•	Torisan™ 
•	Traxdata™ 
•	Turtle Beach™
•	Ultima™
•	Umax™ 
•	Unitron™ 
•	US Drives™ 
•	US Sertek™ 
•	Utopian™
•	Vertros™
•	Vipower™
•	Vortex™
•	Voyetra™ 
•	Vuego™ 
•	Wearnes™ 
•	Yamaha™
	Nevesebb Lézerlemez Gyártók:
•	3M™
•	JVC™
•	KAO™
•	Maxell™
•	PrimeDisc™
•	Sony™
•	TDK™
•	Verbatim™	

Az előbb tárgyalt mágnesességen alapuló adattárolók mellett néhány éve megjelent optikai tár, amely sosem látott karriert futott be. Alapgondolata egészen 1973-ig nyúlik vissza, amikor a Disco Vision Associates™, Optical Recording Corporation™, Philips™, Sony™ és a Thomson™ cégek kísérletekbe kezdtek. Igaz az első modellek még csak a képrögzítést próbálták forradalmasítani.
A CD Lemezek Szabványai

A szabványok nevüket azon könyv külső borítójának színéről kapták, amelyben foganatosítva lettek. Ezek a következők:
.	szabvány: piros könyv. CD-DA (teljes nevén Compact Disc Digital Audio). 1982-ben a Philips™ és a Sony™ cég alkották, ezáltal egyszer és mindenkorra kivívták maguknak a lehetséges továbbfejlesztések jogát. Adatai:
•	Átmérője: 12 cm.
•	Rögzíthető játékidő: 79 perc (sztereó minőségben).
•	Egymástól elkülönített úgynevezett track-ek száma: 99.
•	Mintavételezési frekvenciája: 44,1 KHz.
•	Rögzítési kódja: PCM (teljes nevén Pulse Code Modulation).
	Altípusai:
•	CD-AS (teljes nevén Compact Disc Audio Single). Átmérője 8 cm, és 21 percnyi játékidő tárolására alkalmas. A régi típusú lemezolvasókba csak adapter segítségével helyezhető.
•	CD-ASM (teljes nevén Compact Disc Audio Maxi Single). Mérete 12 cm, ám tartalma metrikai oldalról közelítve egy 8 cm-es csíkon található. A maradék terület vakítóan fényes. Elkészítőit egyetlen dolog vezérelte: adapter nélkül is lejátszható legyen.
•	CD-G (teljes nevén Compact Disc Graphics). Egyik alkód csatornáján grafikus és alfanumerikus információkat is tárolhatunk. A zeneszám lejátszása közben megfelelő hardver háttér mellett megjeleníthető annak címe, kottája vagy egyéb hozzá tartozó grafikus kép.
•	CD-MIDI (teljes nevén Compact Disc Music Instrumental Digital). Olyan hanghordozó, amely esetében a lejátszó összekapcsolható egy szintetizátorral és ezzel kiegészíthetjük zenei virtuozitásunkat.
.	szabvány: sárga könyv. CD-ROM (teljes nevén Compact Disc Read Only Memory). 1984-ben született, és professzionális célú információk tárolására volt hivatott. Alkalmazott méretei:
•	8 cm. Tartalma maximum 210 megabyte lehet.
•	12 cm. Tartalma maximum 650 megabyte lehet, bár megjelentek a 720- illetve a 800 megabyte-os modellek is.
	Technikai sokszínűsége megkövetelte az egységes szabványosítást, amelyre a következő formátumokat dolgozták ki:
•	CD ROM Mode 1 (teljes nevén Compact Disc Read Only Memory Mode 1).
•	CD ROM Mode 2 (teljes nevén Compact Disc Read Only Memory Mode 2).
•	CD-ROM-XA (teljes nevén Compact Disc Read Only Memory eXtended Architecture).
•	EBG (teljes nevén Electronic Book Graphics).
•	EBXA (teljes nevén Electronic Book eXtended Architecture).
•	ISO (teljes nevén International Standardization for Organization) 9660 High Sierra.
	Érdemes megjegyezni, hogy nevét onnan kapta, hogy készítői a nevadai High Sierra Hotelben állapodtak meg a rendszer alapelveiben.
•	KCD (teljes nevén Karaoke Compact Disc).
	Ez a lemezfajta a zenei anyagon kívül tartalmazta a zeneszámok dalszövegeit is. Az úgynevezett karaoke-bárokban a vállalkozó szellemű vendégek maguk is kipróbálhatják énekhangjukat, ugyanis a lemezen megtalálható a zenekari (tehát ének nélküli) változat, illetve egy monitorról olvasható a zene ütemének megfelelően változó dalszöveg.
•	MMCD (teljes nevén Mixed Mode Compact Disc).
Ez a fajta lemez adatokat és zenei információkat egyaránt tartalmaz. Így lejátszható hagyományos “asztali” lejátszón vagy számítógépen futtatható a rajta levő program.
.	szabvány: zöld könyv. CD-I (teljes nevén Compact Disc Interactive). 1987-től létezik, amely a digitális videojeleket is képes hordozni. Mérete 12 cm, tárolókapacitása 650 megabyte, amelyen mintegy 73 percnyi VHS (teljes nevén Video Home System) minőségű képi információt képes hordozni. Altípusai:
•	CD-BD (teljes nevén Compact Disc Bridge Disc). Egy különleges lemez, amely egy olyan alkalmazási programot (hidat) is tartalmaz, amely segítségével a számítógép összekapcsolható a televízióval, és azon tekinthetők meg a szükséges információk.
•	CD-I-FMV (teljes nevén Compact Disc Interactive Ready Full Motion Video). Az előbb említett altípus házimozi változata, a DVD (teljese nevén Digital Video Disc) elődje (később még szó lesz róla).
•	CD-IR (teljes nevén Compact Disc Interactive Ready). A különbség abban figyelhető meg, hogy ez a szabvány már zenei információkat is képes hordozni, így a képpel egyetemben kellemes, párbeszédes egyveleget alkot. Hátránya, hogy speciális berendezést igényel.
•	CD-P (teljes nevén Compact Disc Photo). 1991-ben került a piacra, amely 24 · 36 cm-es digitalizált fényképből maximum 100 darabot képes tárolni. Televízióval összekapcsolva a lemez megjeleníthető.
•	CD-PP (teljes nevén Compact Disc Photo Porfolio). Az előbb tárgyalt szabvány továbbfejlesztett változata, amely a képeken túl hanganyag tárolására is alkalmas. Így például a felhasználó kommentárokkal vagy zenei aláfestéssel színesítheti fényképkollekcióját.
.	szabvány: narancssárga könyv. CD-R (teljes nevén Compact Disc Recordable) vagy CD-WO (teljes nevén Compact Disc Write Once). 1990-ben mutatták be, és mérhetetlen ugrást jelentett a lemezek fejlődésében, ugyanis eddig egyedül a gyártó cégek rendelkeztek azzal a kiváltsággal, hogy lemezeket készítsenek, de a szabvány lehetővé tette a házi elgondolások megvalósítását is. Megjelenési formái:
•	8 cm. Felírható adatmennyiség: 210 megabyte.
•	12 cm. Felírható adatmennyiség: 540 vagy 650 megabyte.
	Felírása egy 10 mW-os lézernyaláb segítségével történik, amely a megvilágított területek tükröző képességét megfelelően módosítja és ezzel tárolja a kívánt információt. Maga a felírás három különböző szabvány szerint történhet:
•	Egyszer írható adat (CD-WORM (Compact Disc Write Once Read More)).
•	Többször írható adat (CD-MO (Compact Disc Magneto Optical)).
•	Zenei (CD-DA (teljes nevén Compact Disc Digital Audio)).
	Altípusa:
•	MD (teljes nevén Mini Disc) A Sony™ cég által egyedileg kifejlesztett rendszer, amely egy teljesen új adattömörítési rendszert használ (ATRAC (teljes nevén Adaptive Transformation Acoustic Coding)), amelynek köszönhetően 74 percnyi zenei anyagot egy 6 cm átmérőjű lemezen képes tárolni (az adatok összmennyisége 140 megabyte).
.	szabvány: szivárvány könyv. CD-MO (teljes nevén Compact Disc Magneto Optical). Szintén 1990-ben mutatták be. szó volt róla. Eddig az írás hátránya az volt, hogy a felírt adatokat nem lehetett módosítani, hacsak magát a korongot újra el nem készítettük. A többszörös írás Michael Faraday (1791-1867) és John Kerr (1824-1907) effektusának elvén alapul, amely a következőt jelenti: minden fény X, Y és Z koordinátákra bontható elektromágneses hullám (maguk az összetevők egy-egy hullámsíkot határoznak meg). Ha ezen fény útjába egy mágnesesen polarizált tükröző felületet helyezünk, akkor a felületről visszaverődő fény iránya megváltozik annak megfelelően, hogy az éppen milyen polaritású (észak vagy dél). Ha biztosítjuk, hogy a beeső fény egykomponensű (tehát csak X, csak Y vagy csak Z), akkor a tükröző mágneses felületről visszavert nyaláb síkja elfordul, és ezen elfordulásból következtethetünk a hiányzó két komponens valamelyikére.
Maga az újraírás egy polikarbonátból készült anyagra történik, amelyet gadolínium, kobalt, terbium és vas ötvözettel borítják (erre azért van szükség, hogy az olvasáskor keletkező hő ne olvassza meg a lemezt, azaz ne forduljon elő adatvesztés). A művelet végzéséhez egy kombinált fejet alkalmaznak, amely háromféle erősséggel tud dolgozni:
•	Gyenge. Olvasáskor használatos.
•	Közepes. Íráskor használatos.
•	Erős. Törlésnél használatos.
A berendezésnek a feladata, hogy a felhasználó döntése alapján a megfelelő erőséggel kezelje a lemezt, amelyre a CAV (teljes nevén Constant Angular Velocity) ad lehetőséget, azaz az állandó szögsebességgel történő kezelés.
Érdemes megjegyezni, hogy a kísérleti jelleggel készült 6,5 cm átmérőjű adathordozó is, amely szintén 74 percnyi adat rögzítésre alkalmas. Ezt elsősorban a szórakoztatóelektronika számára tervezték, amely segítségével a HI-FI (teljes nevén HIgh FIdelity) berendezések tulajdonosai saját maguk készíthetnék el lemezeiket.
.	szabvány: fehér könyv. CD-V (teljes nevén Compact Disc Video). 1993-ban került kifejlesztésre, amiben a Philips™ és a Sony™ cégek mellett a Matsushita™ és a JVC™ is kivette a részét. VHS (teljes nevén Video Home System) minőségű képek tárolására alkalmas (ezek felbontása – lejátszási rendszertől függetlenül - egységesen 320 · 240. Eredetileg a szórakoztatóipar számára készült, ugyanis videoklippek kiadásához tervezték. Átmérője 12 cm, és 6 percnyi kép, illetve 20 percnyi zene tárolására alkalmas. Tükröző rétege arany színű, ám ennek ellenére senki nem használja tárolókapacitása miatt. Lejátszása az alábbi rendszerekben történhet:
•	NTSC (teljes nevén National Television Standard Committee). Másodpercenként 30 képkockát jelenít meg 833 · 525-ös képfelbontásban.
•	PAL (teljes nevén Phase Alternation Line). Másodpercenként 25 képkockát jelenít meg 833 · 625-ös képfelbontásban. 
•	SECAM (teljes nevén SEquential Couleur Avec Memoire). Másodpercenként 25 képkockát jelenít meg 833 · 625-ös képfelbontásban.
	Érdemes megjegyezni, hogy a maximálisan tárolható 20 percnyi zenei anyag normál CD lejátszón meghallgatható.
	Altípusai:
•	LD (teljes nevén Laser Disc). A VHS (teljes nevén Video Home System) rendszernél is jobb képet adó megoldás. Mindkét oldaláról olvasható (a 30 cm átmérőjű kivitelnél oldalanként 1 órányi kép-, a 20 cm átmérőjű kivitelnél oldalanként 20 percnyi zenei anyag tárolására képes). Ma már nem perspektivikus tárolóeszköz.
•	VCD (teljes nevén Video Compact Disc). Több mint 70 percnyi jó minőségű kép- és hanganyag tárolására alkalmas. Tömörítőrendszere az MPEG1 (teljes nevén Moving Picture Experts Group 1) szabvány, amely képfelbontása 352 · 288. Kezelt számítógépes állományának kiterjesztése a .DAT, .MP2 vagy MPG.
.	szabvány: nem készült hozzá “könyv”. DVD (teljes nevén Digital Video Disc). 1996 végén kiderült, hogy több neves cég is dolgozik egy újfajta optikai adattárolón. Ennek eredményeképpen született egy konzorcium, amelynek tagjai (Hitachi™, JVC™, Matsushita™, Mitsubishi™, Philips™, Pioneer™, Thomson™, Time Warner™, Toshiba™ és Sony™) megalkották a jövő médiáját. Olyan lézertechnikai eljárást dolgoztak ki, amely egyetlen optikai szálon 1 terabit (1500 CD tartalma) mennyiségű információt képes egy másodperc alatt átvinni. Maga a lemez 12 cm átmérőjű és tartalma alapján egyrétegű változatnál 4,7 gigabyte-, míg kétrétegű változatnál 8,5 gigabyte adat hordozására képes. Elődeihez képest biztonságosabb vörös fényű lézert használ, mellyel a kétrétegű lemezek esetében egyszerűbb rétegek közötti váltást lehet lebonyolítani. Ezáltal a fény a hagyományos- és ezen lemezeket is gond nélkül kezeli. Tömörítőrendszere az MPEG2 (teljes nevén Moving Picture Experts Group 2) szabvány, amely képfelbontása 720 · 576. Kezelt számítógépes állományának kiterjesztése az .MPG vagy .VOB. 
	Altípusai:
•	DVD-A (teljes nevén Digital Video Disc Audio). Nagyteljesítményű zenei adattároló. akár több albumot is tárolhatunk rajta.
•	DVD-R (teljes nevén Digital Video Disc Recordable). Valójában egy egyéni fejlesztés, amely csak egyszer írható, bár tárolókapacitása (3,9 gigabyte) jelentős.
•	DVD-RAM (teljes nevén Digital Video Disc Random Access Memory). Többször írható adattároló eszköz, amely szintén az informatika palettáját színesíti.
•	DVD-ROM (teljes nevén Digital Video Disc Read Only Memory). Teljes mértékben az informatika adattároló eszköze, a már korábban írt kapacitása miatt.
•	DVD-V (teljes nevén Digital Video Disc Video). Új korszak a filmipar és a televíziózás történetében. Interaktív eszköz, amely alapértelmezés szerint 2 · 135 percnyi képanyagot képes tárolni öt szinkronnyelvvel. A felhasználó igény szerint változtathat a film nézése közben a kameraállásokon, vagy akár feliratot is kérhet.
A Lemezek Gyártása

A gyártás tárgyalása előtt a lemezeket két csoportra osztjuk. Az egyes csoportokba tartozó példányok gyártási technológiái eltérőek.
.	csoport: írott lemezek. Elkészítése egyetlen lépésben történik, mivel a kereskedelemben kész, úgynevezett nyers lemezek vásárolhatók. Maga az író berendezés a felhasználó igényeinek megfelelően készíti el a kívánt példányt.
.	csoport: préselt lemezek. Mivel ezek már kiadói lemezek (azaz nagytételben készülnek az üzletek számára), elkészítésének öt fázisa van (az öt fázis kísértetiesen hasonlít a már évtizedekkel ezelőtt feltalált bakelitből készült hanglemezéhez):
•	Premastering. A zenei stúdiókban elkészített analóg hanganyag mágneses adathordozóról (például hangszalag, hangkazetta, DAT (teljes nevén Digital Analog Tape)) digitális formára történő alakítása a szükséges kiegészítő információk (például a zeneszámok címe, hossza) mellékelésével.
•	Mastering. Nagytisztaságú térben végzett művelet, amely eredményeképpen létrejön egy üvegből készült fotoreziszttel bevont mesterlemez, amely a digitális információk modulált lézersugár-nyalábbal történő exponálása után kialakult képe. Vékony ezüst réteggel történő bevonás után láthatóvá válik, és speciális lejátszóval meghallgatható.
•	Electroforming. Az üveg mesterlemezen levő “kép” szubmikronos struktúrájának nikkel lemezen történő rögzítése, illetve a nyomólemez (idegen nevén stamper)  elkészítése. Eredményeképpen jön létre a lemez “negatívja”.
•	Préselés. Négy alfázisa ismeretes:
•	A mesterlemez a teljesen automata gyártó- és fröccsöntő gépbe kerül, ami átlagban 6,5-8 másodpercenként készít egy polycarbonát korongot (amit a kereskedelmi forgalomban is megvásárolhatunk). Ma már léteznek olyan gyártósorok, amelyek 4,5 másodperc alatt készítenek el egy példányt, sőt 2,5 másodperces ciklusidővel dolgozó ikergépek is forgalomban vannak.
•	Az átlátszó korong robotok segítségével a fémező állomásra kerül, ahol a lemez egy 0,6 mikrométer vastagságú nagytisztaságú alumínium- vagy réz-alumínium ötvözetet kap (ennek színe változó).
•	Az ötvözés után következik ennek védelme, egy erre a célra kifejlesztett lakk használatával. Ez vegyi-, mechanikai- és fizikai védelmet nyújt a lemeznek. A lemez az azonosítható jelét, külső díszítését és címkéjét szintén itt kapja meg.
•	Minőségellenőrzés. Egy integrált mérőműszer biztosítja a garantáltan egyenletes és jó minőségű korongok gyártását. A sorozat elkészülte után egy protokollpéldány is megszületik, amely tartalmazza a gyártás körülményeinek adatait.
•	Csomagolás. A gyártás végfázisa, amikor a korongot rá kell helyezni egy “tálcára” a tartó tokban és nyomdai anyagokkal (borító, dalszövegek) komplettírozni kell. Adott esetben celofánnal vagy zsugorfóliával is borítani kell. A lemezeket egy kartondobozba kell helyezni, a kartondobozokat gyűjtőkartonokba, majd földön, vízen vagy levegőben szállíthatóvá válik.
	A Lejátszás
	
	Magukat az adatokat úgynevezett pit-ek (gödrök) formájában tárolják, amelyek adatai:
•	Hosszúság: 0,833 - 3,056 m.
•	Menetkiemelkedés: 1,6 m (spirális pálya mentén).
•	Mélység: 0,11 m.
•	Szélesség: 0,5 m.
	A pit-ek méretét a következő információk együttese határozza meg:
•	A lézerfény hullámhossza (870 nm).
•	Az információt hordozó polikarbonát vastagsága (1,2 mm).
•	Az információt hordozó polikarbonát törésmutatója (1,46).
•	Az információs rétegen keletkező foltméret (1,7 m).
•	Sugárnyaláb átmérője (0,8 mm).
	A pit-ek letapogatásánál a fényinterferencia jelenségét használják ki. Az 1 mW teljesítményű lézersugár 1,4 m/s sebességgel pásztázza a lemez fényvisszaverő oldalát, amihez a lemez térképét a TOC-ot (teljes nevén Table Of Content) veszi alapul. Ez a koherens (állandó hullámhosszú) fény alkalmas arra, hogy le lehessen tapogatni a tükröző réteggel ellátott pit-rendszert. A letapogatás eredménye kettős lehet:
•	A letapogató nyaláb eléri a tárolóréteg pit-ek közötti sima felületet és onnan visszaverődik. Értéke: 1, azaz található adat.
•	A letapogató nyaláb magát a pit-et éri el, és annak mérete illetve formája miatt 180 fokos fáziseltolódással visszaverődik. Értéke: 0, azaz nem található adat.
A koncentrikus körök letapogatása az óra járásával ellentétes irányba történik, miközben a lemez 200-250 fordulat/perc sebességgel forog, míg az adatok átvitelének gyorsasága 150 kbyte/secundum.
Érdemes megjegyezni, hogy ez az adat az egyszeres sebességű olvasókra vonatkozik. Nagyobb sebességnél (2, 4, 8, 16, 20, 24, 36, 40, 48, 52) ez az érték arányosan szorzódik.
Az olvasás művelete egyszerű. A sugárnyaláb a lemezen történő tájékozódáshoz három komponenst használ. Ebből egy az olvasó illetve a fókuszáló, míg kettő magát a sugárnyalábot vezeti az információs sávon. Maga a sugárnyaláb egy lézerdiódából származó nyalábból nyerhető egy úgynevezett optikai rács segítségével. Mivel ezen sugarak divergáltak, így szükség van egy nyalábpárhuzamosító és átmérőbeállító kollimátor lencsére. A fókuszálást, és a nyalábok bontását egy aszférikus lencse végzi. A berendezés fontos eleme a polarizációs prizma, amely a diódából érkező sugarakat átengedi, viszont a lemezről visszaverődőket 90 fokkal eltéríti. Ezeket az eltérített sugarakat egy henger alakú lencse segítségével egy kvadráns detektort is magába foglaló hat fotodiódából álló detektorcsoportra vezéreljük, ahová leképezzük a lemezen levő foltot.
A pit-ek biztonságos kiolvashatóságához a sugárnyalábokat 0,1 m pontossággal kell a tükröző felületre fókuszálni, illetve az információs sávon kell vezetni. Ezt a feladatot látja el az optikai lejátszó aktuátora. Az olvasás közben felmerülő hibák kijavítása is a lemezolvasóra vár. A legelemibb hibák (például porszemek, karcolások) javítása egyszerűbb mint a gyári hibáké. Ezért ez utóbbikhoz javító kódokat mellékelnek a lemez elkészítésekor.
Érdemes megjegyezni, hogy az első meghajtók teljes mértékben rugós elvvel működtek, azaz a felhasználó feladata volt, hogy a lemezt tartó tálcát kihúzza illetve betolja. Ezek a modellek emellett a kényelmetlen tulajdonságuk mellett külön vezérlőkártyát is igényeltek. Modernebb társaik már automaták (egy motor végzi a tálca mozgatását), továbbá a számítógép kommunikációs kártyájára (később még szó lesz róla) csatlakozva működnek. Hátrányuk, hogy sok esetben második winchesterként kell beállítani őket, így a valódi háttértárral “összeugorhatnak”.
Korábban már szó volt arról, hogy a zenei CD-k lejátszhatók a számítógép meghajtóján is. A gyártók gondoltak erre, és szinte az összes modellen megtalálható egy szabványos 9 mm-es JACK dugaszolóaljzat, illetve egy hangerősség-szabályozó (bizonyos termékeken pluszban még sávléptető-gomb is található a tálcaműködtető mellett). Így akár egy fejhallgató segítségével is lehet zenei lemezeket hallgatni.
Lemezírási Szabványok

CD lemezeink írásakor maguk az írást végző szoftverek különböző szabványokat kínálnak fel. Ezek megtartása vagy elhagyása szabályozhatja műveleteink helyességét. Íme néhány szabvány:
·	DOS. A hagyományos 8+3-as (azaz maximum 8 karakter hosszú állománynév, és maximum 3 karakter hosszú kiterjesztés) állmonyokat hordozó formátumot valósít meg.
·	ISO9660. Nemzetközileg ismert szabvány, amely a PC (teljes nevén Personal Computer) számítógépeken használatos operációs rendszerek számára olvasható lemezeket készít.
·	Joilet. Olyan szabvány, amely támogatja a DOS-os lemezírási módot, és engedélyezi a 64 karakternél hosszabb állományneveket is.
·	Mode 1. A korábban említett DOS szabványhoz közeli. Az összes CD olvasó ismeri.
·	Mode 2. A Romeo (a következő pontban szó lesz róla) szabványhoz közeli. Csak a modernebb (8x, vagy annál nagyobb sebességű) olvasók kezelik.
·	Romeo. A leguniverzálisabb szabvány. A 128 karakternél hosszabb állományneveket kezeli. Hátránya, hogy bizonyos 8- illetve 16 bites operációs rendszerek az ekképpen írt lemezeket nem olvassák.
Lemezírási Csapdák

Sokan úgy gondolják, hogy CD lemezt a legkönnyebb írni, hiszen az íróberendezéshez mellékelnek saját programot. Sajnos ez nem így van, ugyanis vannak olyan zsákutcák, melyek nagyon keservessé tehetik a lemez írására vállalkozó felhasználókat. Íme néhány probléma:
.	probléma: egységek kérdése. Minden íráskor keletkező adathalmaz önálló egységet, vagy más néven úgynevezett session-t alkot. Íráskor dönthetjük el, hogy ezen egységekből hány darabot szeretnénk a lemezre létrehozni. A következő két lehetőség áll rendelkezésre:
•	Multi session. Írás után a lemezt nem szükségszerű lezárni. Minden egyes újabb egység megírásakor 8-10 megabyte területet foglal le az író program az olvasófej számára. Ezen területre érve a fej érzékeli, hogy még van felolvasandó adat, és úgy kezeli, mintha az, az előző egységhez tartozna.
	Érdemes megjegyezni, hogy újabb session-ök írása csak akkor lehetséges hibamentesen, ha ugyanazt az író programot használjuk amit korábban, ugyanis minden program egyéni kódolással dolgozik.
•	Single session. A kezdeti modellek mind-mind ezt a módozatot támogatják. Elve, hogy a lemezeket felírás után azonnal lezárják, így a lemezolvasó egyben látja annak tartalmát. Ha azonban több egység is található a lemezen, az olvasó feje nem fog rápozícionálni, ugyanis az első egység végén úgy veszi, hogy a lemez megtelt.
Érdemes tehát odafigyelni arra, hogy a megírt lemez milyen olvasóban lesz használva. Számtalan olyan modell létezik, amely akkor is nehezen kezeli a lemezt, ha azt még nem zárták le (azaz a felhasználónak további írási elképzelése van).
.	probléma: a nyersanyag minősége. Mint azt a fejezet elején levő információs táblázatban is leírtuk, nagyon sokféle gyár kínálja írásra való lemezét kedvezőbbnél-kedvezőbb árakon. Arra mindig célszerű odafigyelni, hogy minél márkásabb nyersanyagot vásároljunk, ugyanis előfordulhat, hogy a lemez szélét nem vonják be kellő mennyiségű lakkréteggel. Az ilyen lemezek írása is gondot jelenthet, ám olvasáskor szinte az összes meghajtó sokáig dolgozik azon, hogy a lemez szélén levő adatok is olvashatóak legyenek. Továbbá íráskor nem mindegy, hogy a művelet mekkora sebességgel történik. A legtöbb író 4x, 8x vagy 12x sebességgel ír, ami bizonyos lemezeknél adatvesztéshez vezethet. Ne sajnáljuk az időt, adataink biztonsága mindent megér.
.	probléma: apró állományok felírása. Számtalan esetben előfordul olyan igény, hogy a felhasználó kis méretű állományokat (például .ICO (teljes nevén ICOn) kiterjesztésű kicsiny képeket (melyek szabványos mérete 766 byte)) szeretne a lemezre égetni. Ilyen esetekben szinte az összes CD író kezelőprogramja felmondja a szolgálatot, ugyanis a túlságosan kicsi állománybejegyzések összezavarják az állomány- és könyvtárstruktúrát. Erre a célra fejlesztették ki az úgynevezett ISO (teljes nevén International Standardization for Organization) módot, mely esetében az írás előtt az összes állományt és könyvtárat egyetlen .ISO kiterjesztésű állományba integrálja a program (ennek az állománynak a mérete minden esetben akkora, mint amekkora a felírandó adat mennyisége). Íráskor ezen állomány kerül felégetésre, és ezzel egy időben belső tartalma a rendszer számára érdektelenné válik. Ezzel a módszerrel a felhasználó előre elkészítheti megírásra szánt lemezeinek vázát, feltéve ha rendelkezik kellő méretű háttértárolóval.

4. 5. Fejezet: Szalagos Tárolóegység

További Elnevezései	•	Data Tape
•	Magnetic Ribbon
•	Streamer	
	Kivitel	•	Belső
•	Külső	
	Kezelőprogram		Szükségeltetik	
	Nevesebb Gyártók	•	Aiwa™ 
•	Ampex™
•	Archive Python™ 
•	Avatar™
•	Castlewood™ 
•	Ciprico™
•	Cogent™
•	Colorado™
•	Conner™ 
•	Cristie™ 
•	Datastor™
•	Dilog™ 
•	EagleTec Peripheral™ 
•	Ecrix™ 
•	Everex™ 
•	Exabyte™ 
•	Fujitsu™ 
•	H45™
•	Hewlett-Packard™
•	IBM™ (teljes nevén International Business Machines)
•	Imation™ 
•	Iomega™
•	Jumbo™
•	Mega Drive™
•	Memtek™ 
•	Micronet™ 
•	Micro Solutions™ 
•	Mitsumi™ 
•	Mountain™
•	Olympus™
•	Onstream™ 
•	Optima™
•	Otari™ 
•	Plasmon™ 
•	Procom™ 
•	Qualstar™ 
•	Quantum™ 
•	Samsung™ 
•	Seagate™ 
•	Sony™ 
•	Storage™
•	Storagetek™ 
•	Summit™ 
•	Superdisk™ 
•	Synchrotech™ 
•	Syquest™
•	Tandberg™
•	Teac™ 
•	Tecmar™ 
•	Valitek™
•	Valustor™	

Ma már igencsak elavult perifériának mondható, de kazettás változatait a mai napig használják. Az összes vállfajának a működési elve azonos, mindössze az elérhetőség, a gyorsaság, és nem utolsósorban a tárolókapacitás szempontjából figyelhetünk meg eltéréseket.
Minden szalagos tárolóegység műanyag, mágnesezett réteggel ellátott, 1,27 cm széles szalagot használ (maga a találmány nem újkeletű, hiszen az 1898-as Párizsi Világkiállításon a dán származású Valdemar Poulsen (1869-1942) már bemutatta prototípusát). A szalagokat szabványos csévéken vagy kazettákban hozzák forgalomba, melyekre 19, 38 vagy 76 méter szalagot tekercselnek.
A szalagokon 9 csatorna található, melyek közül 8 csatornán egy-egy bit foglal helyet, még a kilencediken található a paritásbit, amely ellenőrzési célt szolgál. Az adatok felírásának a sűrűsége 3,1 bit/méter vagy 6,3 bit/méter lehet minden csatornán.
Miközben a szalag az egyik csévéről a másikra tekercselődik át, elhalad az író/olvasó fejek előtt, melyek a szükséges műveleteket végzik. A szalag 1,2 méter/s - 1,5 méter/s sebességgel halad, ami a szakadás szempontjából nagy értéknek tekinthető. Ennek kiküszöbölésére készültek a vákuumkamrák, amelyek az ide bejutó szalag sebességét kiegyenlítik (azaz a bejutás előtt lelassítják a sebességét, majd kijutás után ismét felgyorsítják). Erre azért van szükség, mert a szalagról való olvasás két ütemben valósul meg:
.	ütem: rekordok olvasás (a szalag teljes sebességgel mozog).
.	ütem: a leolvasott adatok rekordok tárba juttatása, a szelektorcsatornán keresztül. Amíg ezen ütem zajlik, nincs mód újabb rekord olvasására, ami azt is jelenti, hogy a továbbítás idejére a szalagot vagy meg kellene állítani, vagy minden rekord után szünetet kellene hagyni (a szünet annyit jelent, hogy a rekordok között némi üres hely található).
A szalag jobb kihasználtsága érdekében blokkokat képez a számítógép, mely blokkokat több rekordnyi adat összessége alkotja (ezen blokkok mérete lehet fix-, változó és meghatározott hosszúságú). A mágnesszalagot kezelő program feladata, hogy ezen blokkokat szétbontsa, illetve összeállítsa. Így a berendezés író/olvasó mechanizmusa egyszerre egy blokkot olvas be, illetve ír ki. A blokkok közötti szünetet blokk-közöknek, vagy gap-eknek hívják.
Egy mágnesszalagra soha nem fér fel annyi adat, mint amekkora a névleges kapacitása. A ténylegesen felírható adatmennyiség az írási sűrűségtől és a blokkméretektől is függ.
A szalag elején (körülbelül 4 méterre a fizikai kezdettől) és végén (körülbelül 7 méterre a fizikai végtől) egy-egy kis fémlapocska foglal helyet. Ezek a szalag kezdet, és szalag vég jelek, melyeket a meghajtó fotoelektromos úton érzékel. Ezen két pont közötti blokkok alkotják a mágnesszalagra írt állományt. A szalagon történő azonosításra háromféle módozatot alakítottak ki:
•	Adathordozói címke. A szalag azonosítását végzi, és a szalagkezdet jel után található.
•	Állomány bevezető címke. Az állomány első rekordja előtt helyezkedik el, és annak azonosítását végzi.
•	Állomány lezáró címke. Az állomány utolsó rekordja után helyezkedik el.
•	Bevezető és zárócímkék. Alkalmazásuk csak abban az esetben fordul elő, ha egy állomány több szalagon fér el. Ilyen esetekben a tárolásban résztvevő szalagok elején és végén kerülnek ezek feltüntetésre.
	Ezen címkék szabványosak, a felhasználónak nem kell gondot fordítani rájuk, az egységet vezérlő program automatikusan elvégzi a feltárásukat és olvasásukat.
	A szalag kezdet jel után található egy úgynevezett azonosító szektor, amely tartalmazza, hogy ettől a résztől hány fordulatnyira milyen adat található. A gyorsabb kezelés érdekében használat előtt ennek az azonosító szektornak a tartalmát be kell olvasni a számítógép memóriájába, amely alapján a szalagot mozgató mechanika vezérelve van.
	Kizárólag mágnesszalagok esetében van jelentősége az írógyűrűnek. Használata előtt a felhasználó feladata, hogy eldöntse: a szalag milyen szerepkört tud majd magának, azaz csak olvasva lesz, vagy írva is. Írás esetében az orsó közepébe helyezett kis gyűrű segítségével oldható meg ezen művelet (a gyűrű használata nélkül a berendezés nem végzi el ezen feladatot). Ezzel kiküszöbölhető a véletlen törlés, vagy módosítás.
	A mágnesszalagok további védelemkörébe tartozik a biztonsági másolatok, vagy más néven archívok készítése (archívokat megadott időközönként (például naponta, hetente) érdemes készíteni, így adatvesztéskor egy-egy ciklus előtti állapot azonnal visszaállítható). Ezekből általában egy készül (szokás papa-szalagnak is nevezni), de bizonyos esetekben kettő példányban kell megőrizni az információkat (ezek az úgynevezett nagypapa-szalagok).
	A szalagok egyik nagy hátránya, hogy soros elérésűek, azaz egy-egy adat módosítása csak akkor lehetséges, ha az egész szalag átmásolásra kerül. Ez igencsak kényelmetlen és időigényes feladat, de ellenérvként szolgáljon, hogy a mágnesszalagokat olyan adatok tárolására tervezték, melyeket hosszú távon kívánnak használni.
	
	4. 6. Fejezet: A: Meghajtó
	
	További Elnevezése		A: Drive	
	Kivitel		Belső	
	Kezelőprogram		Nem Szükségeltetik	
	Nevesebb Gyártók	•	3M™
•	Imation™
•	Maxell™
•	Panasonic™	
	
	Igen érdekes fantázianévvel illették a tervezői, ugyanis az operációs rendszerek az elsődleges hajlékonylemezes meghajtót az “A” betűvel jelzik, és ezt kell használni a különböző hivatkozások alkalmával.
	A meghajtó működését, felépítését és kezelését tekintve teljes mértékben megegyezik a hajlékonylemezes meghajtóval (lásd 4. 2. fejezet), a különbség mindössze két dologban keresendő:
•	A feldolgozási sebesség ötszöröse a hajlékonylemezes meghajtónak (tehát 1800 fordulat/perc sebességgel működik a berendezés).
•	A tárolókapacitása nyolcvannégyszerese egy hagyományos lemeznek (összesen 120 megabyte).
	
	4. 7. Fejezet: Zip Meghajtó
	
	További Elnevezése		Zipper Drive	
	Kivitel	•	Belső
•	Külső	
	Kezelőprogram		Szükségeltetik	
	Nevesebb Gyártó		Iomega™	
	
	A perifériát egyértelműen nagy mennyiségű adat archiválására (biztonsági tárolására) tervezték. Alapjaiban a mágnesesség elvét követi. Speciális kazettákat használ, amelyek mérete 3,5 inch, és vastagsága a hajlékonylemez duplája. Tárolókapacitása 80-120 megabyte, ám ezzel szemben ára még mindig magas, ezért kevés helyen használt eszköz.
	
	4. 8. Fejezet: Cserélhető Winchester
	
	További Elnevezése		Siquest	
	Kivitel		Belső	
	Kezelőprogram		Nem Szükségeltetik	
	Nevesebb Gyártók	•	Imation™
•	Mitsubishi™
•	Nomai™
•	Olympus™
•	Seagate™
•	Tandberg™	
	
	Felépítése és működése hasonlít a fixlemezes meghajtóéhoz (lásd 4. 3. fejezet). A különbség annyi, hogy a számítógép rendszerdobozába (később még szó lesz róla) csak egy keret van beépítve. Ez tartalmazza a megfelelő kijelzőket (amelyek a meghajtó állapotának megfelelően működnek), illetve a kioldókart (amely segítségével a belehelyezett egység könnyen kivehetővé válik).
	Egy-egy ilyen cserélhető egység kapacitása 40-80 megabyte, amely biztonságos, portábilis és könnyen kezelhető. Hátránya, hogy kevés adat tárolására képes, továbbá, hogy mérete 5,25 inch. Előnye emellett, hogy logikai meghajtóként kezelhető.
	Érdemes megjegyezni, hogy továbbfejlesztett változatai között foglal helyet az úgynevezett memóriawinchester. Rendkívül gyors, megbízható és nagy adatbefogadó képességű egység, amely a számítógép alaplapján (később még szó lesz róla) kap helyet. Jelenleg még mindig fejlesztés alatt áll, és a kereskedelmi forgalomban nem kapható.
	
	4. 9. Fejezet: Digitális Sétálómagnó
	
	További Elnevezése		Yepp Drive	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Szükségeltetik (Közvetlen Használatához Nem)	
	Nevesebb Gyártók	•	Philips™
•	Samsung™
•	Sony™	
	
	Elkészítését az a tény inspirálta, hogy a számítástechnikai zene új irányba nyitott. Ez az újítás - amely mára valóságos őrületté fokozódott - az úgynevezett MP3 (teljes nevén MPeg 1 layer 3) láz. Ez a rendszer lehetővé tesz egy olyan adattömörítést, amely esetében 1 perc, 1 megabyte tárterületen elhelyezhető. Könnyen kiszámítható, hogy egy CD lemezen pontosan 672 percnyi, azaz több mint öt órányi zenei anyag eltárolható, és kiváló minőségben visszajátszható. Ráadásképpen bárki könnyedén készíthet MP3-as állományokat úgynevezett hangdigitalizálási vagy grabbelési eljárással (ezek terjesztését egyetlen ország törvénye sem tiltja, így melegágyat biztosít a számítástechnikai bűnözőknek).
	Az MP3-as szabvány olyan híressé vált, hogy a felhasználók igényelték: ne csak számítógépen élvezhessék kedvenc muzsikájukat, hanem egy olyan eszközre vágytak, amely CD lemez nélkül képes ezt végrehajtani. A digitális sétálómagnó a legkiválóbbnak bizonyult, ugyanis egyetlen mozgó alkatrészt sem tartalmaz. Magva egy memóriaegységben keresendő, amelybe a számítógépről egy speciális kábellel és keretprogrammal betölthetők a kívánt zenei állományok. A memóriához tartozó elektronika felel azért, hogy a lejátszás megtörténjen.
	
	4. 10. Fejezet: Digitális Fényképezőgép
	
	További Elnevezése		Digital Camera	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Szükségeltetik (Közvetlen Használatához Nem)	
	Nevesebb Gyártók	•	Acorp™ 
•	ACS™
•	Agfa™
•	Aiptek™
•	Amegroup™ 
•	Amjet™ 
•	Ampex™
•	Ariston™ 
•	Aus Linx™
•	Aztech™
•	Canon™
•	Casio™ 
•	Chinon™ 
•	Compro™ 
•	Connectix™ 
•	Dycam™ 
•	Epoque™
•	Epson™
•	Fujifilm™
•	Ezonics™ 
•	Fida™
•	Fisher™ 
•	Fong Kai™
•	Grandtec™
•	Hewlett-Packard™
•	Hitachi™ 
•	Intel™ 
•	Irez™
•	Jetway Mark™
•	Jenopik™ 
•	Kensington™ 
•	KFC™ 
•	Kidboard™ 
•	Konica™
•	Kodak™
•	LG™
•	Logitech™ 
•	Mag™
•	Magicram™ 
•	Mediaforte™ 
•	Menicx™
•	Microtech™ 
•	Microtek™ 
•	Minolta™ 
•	Miro™ 
•	Mustek™ 
•	Nikon™ 
•	Oce™
•	Olympus™
•	Orite™
•	Pace™ 
•	Panasonic™ 
•	Pc Expert™
•	Pentacon Dresden™ 
•	Pentax™ 
•	Phase One™ 
•	Philips™ 
•	Phoebe™
•	Picturetel™
•	Play™
•	Polaroid™ 
•	Pora™
•	Pretec™ 
•	Prochips™
•	Prolink™ 
•	Ricoh™ 
•	Sanyo™ 
•	Sis™
•	Sony™
•	Sound Vision™ 
•	Teco Image™
•	TNC™ 
•	Toshiba™ 
•	Umax™ 
•	Vista™
•	Vivitar™ 
•	Yashica™ 
•	Yedata™ 
•	Yokojima™
•	Zoom™	
	
	Az előző fejezetben tárgyalt digitális sétálómagnóhoz hasonlóan egy korszerű vívmánynak tekinthető, amely napról-napra egyre nagyobb teret hódít, bár még ára igencsak magas.
	Alapjaiban egy hagyományos fényképezőgéphez hasonlít, azzal a különbséggel, hogy a blende túloldalán nem egy fényérzékeny műanyag szalag (köznyelven szólva film) húzódik, hanem egy miniatűr képdigitalizáló. Ez minden elkészített felvételt azonnal digitális formára alakít, amely elhelyezése kétféle tárolási elvvel valósulhat meg:
•	Hajlékony lemez. Magán a berendezésen egy normál lemezmeghajtó foglal helyet, amelybe mágneslemezeket helyezve történik meg az adattárolás. Igaz egy-egy lemezre kevés kép fér el, de a lemezek számítógépen olvashatók, sőt igény szerint cserélhetők. Olyan helyzetekben, amikor a felhasználó saját számítógépe nincs elérhető közelségben (például nyaraláskor), elegendő lemezeket biztosítani.
•	Memória. Ekkor a fényképezőgép memóriájába kerülnek az adatok, vagy képek. Egy speciális kábel segítségével a számítógépre kell küldeni azokat, hogy biztonságban legyenek.
	Érdemes megjegyezni, hogy az olcsóbb digitális fényképezőgépek képfelbontása 320 · 200, míg a drágábbaké 640 · 480 (készülőben vannak 800 · 600-as felbontással dolgozó modellek is). A képek formátumát tekintve jelenleg a BMP (teljes nevén BitMaP) és a JPG (teljes nevén Joint Photographic Group) vagy JPEG (teljes nevén Joint Photographic Experts Group) az uralkodó.
	
	4. 11. Fejezet: Lyukszalag
	
	További Elnevezése		Hole Ribbon	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Szükségeltetik	
	
	Ma már nem használt, muzeális darab. A szalagos tárolóegység (lásd bővebben 4. 5. fejezet) előtt alkalmazott berendezés, amelynek elve igen egyszerű.
	Az adatokat lyukkódokra bontják, amely rövid kódokkal kilyukasztgatnak egy hosszabb, erősebb papírból készült szalagot (általában egy-egy szalag egy-egy programnak felel meg). A szalagot ezután egy olvasóegységbe helyezik, amely egy átvilágító lámpából és egy érzékelőből áll. Amikor a papír megvilágításra kerül, a fény csak a lyukakon hatolhatott keresztül, amit az érzékelő észlelt, és ezáltal “látta” a lyukak által hordozott kódot. Ennek alapján lett letapogatva a szalag, és értelmezve a tartalma.
	A lyukszalag után elkészült a lyukkártya, amely Hermann Hollerith (1860-1929) nevéhez fűződik. Elve hasonló mint a lyukszalagé, mindössze mérete változott, ami pontosan 18,7 cm · 8,3 cm lett, illetve az alkalmazott lyukkártyák és lyukak téglalapalakúak lettek. Annyira sikeres lett, hogy az Amerikai Egyesült Államokban a népszámlálási adatok tárolásához is felhasználták.
	A kártya 80 oszlopra, és 12 sorra van osztva. Tartalmaz egy saroklevágást is, mely a kártyakötegbe rosszul behelyezett példányok vizuális felismerését segíti elő. Minden egyes oszlop egy-egy önálló karakter ábrázolására hivatott, mely a következőképpen néz ki:
•	Számjegy esetében az oszlopban a számjegy értékének megfelelő sornál egyetlen lyuk található.
•	Betű esetében mindig két lyukra van szükség. Az egyik értéke 1 és 9 közé eshet, míg a másik 0, 11 vagy 12 értéket reprezentál.
•	Speciális jelek esetében kettő vagy három lyukat kell ugyanabban az oszlopban elhelyezni.
	Az előbb tárgyalt karakterekből természetesen nem egy, hanem több is ábrázolható. Ilyenkor természetesen több oszlopra van szükség, melyeket lyukasztási mezőnek hívnak.

5. Fejezet: Egyéb Perifériák
	
	Ezen fejezetünkben azon berendezések kapják a főszerepet, amelyek az előbb említett témák közül sehol nem találtak otthonra. Fontosságuk azonban megegyezik a többi perifériával.
	5. 1. Fejezet: Mikroprocesszor
	
	További Elnevezései	•	CPU (teljes nevén Central Processing Unit)
•	Microprocessor	
	Kivitel		Belső	
	Kezelőprogram		Nem Szükségeltetik	
	Nevesebb Gyártók	•	AMD™ (teljes nevén Advanced Micro Devices)
•	Celeron™
•	Chipset™
•	Cyrix™
•	Hitachi™
•	Intel™
•	Motorola™
•	Texas Instruments™
•	WDC™ (teljes nevén Western Design Center)
•	Witek™
•	Zilog™	
	
	Valójában a számítógép szíve, ugyanis az összes lezajló folyamatért, periféria-szinkronizációért felelős.
	A Mikroprocesszor Részei
	
•	ALU. Teljes nevén Arithmetic and Logic Unit, azaz aritmetikai és logikai egység, amely működését tekintve a különböző matematikai és logikai műveleteket hajtja végre. Belső részegységei:
•	Léptető egység. A regiszterek balra- vagy jobbra léptetésére szolgálnak, amelyekkel lényegében az osztás és a szorzás műveletét végzi a processzor.
•	Logikai egység. Különböző logikai áramkörök, amelyek segítségével maguk a logikai műveletek végezhetők el.
•	Összeadó egység. Az operandusok összeadására szolgál.
•	CU. Teljes nevén Control Unit, azaz vezérlő egység, amely az utasításvégrehajtásért felelős. Kétféle jel vezérelheti:
•	Belső. A regiszterek (később még szó lesz róla) működését befolyásolja, azaz az azok között levő adatutak nyitását/zárását szabályozza.
•	Külső. A processzor és a memória, illetve a processzor és a perifériák közötti adatátvitelre, megszakításra és buszvezérlésre szolgáló jeleket irányítja.
	A Mikroprocesszor Regiszterei
	
	Szokás latch-eknek vagy tárolóáramköröknek is nevezni, ugyanis ideiglenes jelleggel kerülnek bele információk. Gépi kódú (úgynevezett Assembly nyelvű) programozáskor nagy jelentőséggel bírnak.
	A Regiszterek Típusai
	
•	Általános célú regiszterek. Méretük 8, 16 vagy 32 bit lehet, mindössze a kezelés szempontjából találunk eltéréseket: 8 bites esetében a processzor kétszer olvas, és úgy értelmeződik mintha ez 16 bites lenne. Azonban 32 bitesként csak védett módban érhető el a regiszter (erről bővebben írunk a “fejlettebb regiszterek” című alfejezetben). Az általános célú regiszterek a következők:
•	Akkumulátor regiszter. AX (teljes nevén Accumulator eXtended). A műveletekhez használt általános regiszter. Részei:
•	AL (teljes nevén Accumulator Low). Alsó terület.
•	AH (teljes nevén Accumulator High). Felső terület.
•	Bázis regiszter. BX (teljes nevén Base eXtended). Az adatok címzésére szolgáló regiszter. Részei:
•	BL (teljes nevén Base Low). Alsó terület.
•	BH (teljes nevén Base High). Felső terület.
•	Számláló regiszter. CX (teljes nevén Counter eXtended). Általános számlálásra szolgál. Részei:
•	CL (teljes nevén Counter Low). Alsó terület.
•	CH (teljes nevén Counter High). Felső terület.
•	Adatregiszter. DX (teljes nevén Data eXtended). A végrehajtáshoz használt általános célú regiszter. Részei:
•	DL (teljes nevén Data Low). Alsó terület.
•	DH (teljes nevén Data High). Felső terület.
•	Indexregiszterek. Adatok címzésére szolgálnak. Ezek a következők:
•	Célterület. DI (teljes nevén Destination Index). Azon relatív tárcímet tartalmazza, ahová az eredmény kerül.
•	Forrásterület. SI (teljes nevén Source Index). A beolvasásra váró adatok relatív helyét mutatja.
•	Jelző regiszter. Más néven flag-nek is hívják. Arra szolgál, hogy a különböző műveletek elvégzéséről értesítse a processzort. Elhagyásával számtalan hiba keletkezne, ugyanis a mikroprocesszor alapértelmezés szerint minden műveletet egyszer végez el (kivételt képez az az eset, amikor a program másképpen rendelkezik). Jelzőbitjei a következők:
•	0. bit: átviteljelző bit (C (teljes nevén Carry)). Végrehajtás után annak jelzése, hogy történt-e az átvitel.
•	2. bit: paritásjelző bit (P (teljes nevén Parity)). Értéke 1, ha az eredményben az 1-essel töltött bitek száma páros, különben értéke 0.
•	4. bit: járulékos átviteljelző bit (A (teljes nevén Auxiliarry)). A BCD (teljes nevén Binary Coded Decimal) számokkal végzett műveleteknél használatos bit.
•	6. bit: nullajelző bit (Z (teljes nevén Zero)). Jelzi, hogy az eredmény értéke nulla lett-e.
•	7. bit: előjeljelző bit (S (teljes nevén Sign)). Végrehajtás után annak a jelzése, hogy milyen az eredmény előjele (0, ha pozitív, és 1 ha negatív).
•	8. bit: lépésjelző bit (T (teljes nevén Trap)). Lépésenkénti végrehajtás beállítására szolgál.
•	9. bit: megszakításjelző bit (I (teljes nevén Interrupt)). Megszakítás tiltása vagy engedélyezése.
•	10. bit: irányjelző bit (D (teljes nevén Direction)). Ciklikus műveletek irányának beállítására szolgál.
•	11. bit: túlcsordulásjelző bit (O (teljes nevén Overflow)). Végrehajtás után annak jelzése, hogy történt-e túlcsordulás.
•	Mutató regiszterek. Egy-egy adat helyének a memóriabeli megmutatására szolgál. Ezek a következők:
•	Bázismutató. BP (teljes nevén Base Pointer). A verem címzéséhez (lásd következő pont) az eredeti címet tárolja benne a processzor az eljárás befejezéséig.
•	Veremmutató. SP (teljes nevén Stack Pointer). A veremben történő információtárolás aktuális helyét mutatja.
•	Szegmensregiszterek. Szegmensek címzésére használatos. Ezek a következők:
•	Kódszegmens. CS (teljes nevén Code Segment). A műveleti kódok (program, rutinok) címzéséhez használatos.
•	Adatszegmens. DS (teljes nevén Data Segment). Az adatok helyének címzéséhez használatos.
•	Extra szegmens. ES (teljes nevén Extra Segment). Másodlagos adatok címzéséhez használatos.
•	Veremszegmens. SS (teljes nevén Stack Segment). A verem típusú tárterület címzésekor alkalmazza a processzor.
•	Utasításmutató regiszter. PC vagy IP (teljes nevükön Program Counter vagy Instruction Pointer). A soron következő utasítás címét tartalmazza.
•	Utasításregiszter. IR (teljes nevén Instruction Register). Ebben helyeződik el a tárolóból előkeresett, végrehajtandó utasítás.
	Az előbb bemutatott regiszterek a mikroprocesszor általános regiszterei, melyek mindegyike 16 bites, azaz maximum 64 kilobyte-nyi memória címzésére alkalmasak. Ennek a 64 kilobyte-os területnek a címzését nevezzük offset címzésnek. Használható regiszterei (a “regiszterek típusai” című fejezetben bővebben írtunk róluk):
•	BP (teljes nevén Base Pointer). Bázismutató.
•	BX (teljes nevén Base eXtended). Bázis regiszter.
•	DI (teljes nevén Destination Index). Célterület mutató regiszter.
•	IP (teljes nevén Instruction Pointer). Utasításmutató regiszter.
•	SI (teljes nevén Source Index). Forrásterület mutató regiszter.
•	SP (teljes nevén Stack Pointer). Veremmutató.
	A memóriacímet 16 byte-os pontossággal a szegmensregiszterek tárolják, amelyekkel az offset cím megadásával együtt 1 megabyte memóriaterület címezhető meg. Ezen szegmensregiszterek (a “regiszterek típusai” című fejezetben bővebben írtunk róluk):
•	CS (teljes nevén Code Segment). Kódszegmens regiszter.
•	DS (teljes nevén Data Segment). Adatszegmens regiszter.
•	ES (teljes nevén Extra Segment). Extraszegmens regiszter.
•	SS (teljes nevén Stack Segment). Veremszegmens regiszter.
	Fejlettebb Regiszterek
	
	Már az úgynevezett 80286-os processzor hőskorában igény volt arra a programozók részéről, hogy a használható regiszterek mérete ne 16-, hanem 32 bit legyen. Ezzel egyrészt a programozási lehetőségek is növekedtek volna, másrészt a címezhető tárak mérete is megduplázódott volna. A soron következő mikroprocesszor-generáció, a 80386 már képes ezen 32 bites regiszterek kezelésére, mégpedig oly módon, hogy a regiszterek kétféleképpen vehetők figyelembe:
•	A regiszterek alsó 16 bites részére a korábban már tárgyalt nevekkel hivatkozhatunk. Ezt a kezelési technikát más néven valós programozási módnak hívjuk.
•	Felső terület. Kiterjesztett (vagy védett) programozási módnak is hívják. Az ide tartozó regiszterek nevei a következők:
•	EAX (teljes nevén Extended Accumulator eXtended). Kiterjesztett akkumulátor regiszter.
•	EBX (teljes nevén Extended Base eXtended). Kiterjesztett bázis regiszter.
•	ECX (teljes nevén Extended Counter eXtended). Kiterjesztett számláló regiszter.
•	EDX (teljes nevén Extended Data eXtended). Kiterjesztett adatregiszter.
•	EDI (teljes nevén Extended Destination Index). Kiterjesztett célterület mutató regiszter.
•	ESI (teljes nevén Extended Source Index). Kiterjesztett forrásterület mutató regiszter.
•	ESP (teljes nevén Extended Stack Pointer). Kiterjesztett veremmutató.
•	EBP (teljes nevén Extended Base Pointer). Kiterjesztett bázismutató.
•	EIP (teljes nevén Extended Instruction Pointer). Kiterjesztett utasításmutató regiszter.
•	EFLAGS (teljes nevén Extended FLAGS). Kiterjesztett jelző regiszter.
A Processzorok Utasításkészlete

Az utasítások röviden, felsorolásszerűen, csoportosítva lesznek közreadva. Mindegyiküket a 8086/8088-as típusú mikroprocesszoroknál fejlesztették ki, és a későbbi, fejlettebb példányoknál is használják.
.	Adatmozgató utasítások:
•	LAHF (teljes nevén Load into AH Flags). Jelző regiszterek betöltése az AH regiszterbe.
•	LDS (teljes nevén Load printer using DS). Megadott memóriaszó tartalom a megadott és a DS regiszterbe.
•	LEA (teljes nevén Load Effective Address). A megadott relatív cím a megadott regiszterbe való betöltése.
•	LES (teljes nevén Load printer using ES). A megadott memóriatartalom a megadott- és az ES regiszterbe.
•	MOV (teljes nevén MOVe). Adat áttöltése az operandusok között.
•	POP. Visszatöltés a veremből az operandusba.
•	POPF (teljes nevén POP Flags). Visszatöltés a veremből a jelző regiszterbe.
•	PUSH. Operandus mentése a verembe.
•	PUSHF (teljes nevén PUSH Flags). Jelzőregiszter mentése a verembe.
•	SAHF (teljes nevén Store from AH Flags). Az AH regiszter betöltése a jelző regiszterbe.
•	XCHG (teljes nevén eXCHanGe). Értékek felcserélése.
•	XLAT (teljes nevén transXLATe). A DS: (BX) + (AL) cím tartalma az AL regiszterbe tétele.
.	Aritmetikai utasítások:
•	Addíciós (összeadási) műveletek:
•	AAA (teljes nevén Ascii Adjust after an Addition). A nem tömörített binárisan kódolt számok összeadása. Az eredmény AL értékét nem tömörített bináris számmá alakítja.
•	ADC (teljes nevén ADd with Carry). Az átviteljelző bit összeadása.
•	ADD (teljes nevén ADDition). Összeadás.
•	DAA (teljes nevén Decimal Adjust after an Addition). Az AL regiszter értékét tömörített binárisan kódolt számmá alakítja.
•	INC (teljes nevén INCrement). Operandus értékének 1-gyel történő növelése.
•	Kivonási műveletek:
•	AAS (teljes nevén Ascii Adjust after a Subtraction). Nem tömörített binárisan kódolt számokkal végzett kivonás eredményének eltárolása az AL regiszterbe, nem tömörítet binárisan kódolt módon.
•	DAS (teljes nevén Decimal Adjust after a Subtraction). A binárisan kódolt számok kivonása után az AL regiszter értékének tömörített bináris számokká történő alakítása.
•	DEC (teljes nevén DECrement). Operandus értékének 1-gyel való csökkentése.
•	NEG (teljes nevén NEGate). Operandus kettes komplemensének előállítása.
•	SBB (teljes nevén SuBtraction with Borrow). Az átviteljelző bit kivonása.
•	SUB (teljes nevén SUBtraction). Kivonás.
•	Szorzási műveletek:
•	AAM (teljes nevén Ascii Adjust after a Multiplication). Nem tömörített előjel nélküli binárisan kódolt számokkal végzett szorzás.
•	IMUL (teljes nevén Integer MULtiplication). Előjeles bináris számok szorzása.
•	MUL (teljes nevén MULtiplication). Előjel nélküli bináris számok osztása.
•	Osztási műveletek:
•	AAD (teljes nevén Ascii Adjust for a Division). Az AX regiszterben levő nem tömörített binárisan kódolt számok konvertálása.
•	CBW (teljes nevén Convert Byte to Word). Byte konvertálása szóvá.
•	DIV (teljes nevén DIVision). Előjel nélküli bináris számok osztása.
•	IDIV (teljes nevén Integer DIVision). Előjeles bináris számok osztása.
•	Összehasonlítási műveletek:
•	CMP (teljes nevén CoMPare). Két operandus összehasonlítása.
.	Szöveg (string) kezelő utasítások:
•	CMPSB és CMPSW (teljes nevükön CoMPare String Byte és CoMPare String Word). A DS: DI által címzett szó összehasonlítása az ES: DI címzettel.
•	LODSB és LODSW (teljes nevükön LOaD String Byte és LOaD String Word). Az AL regiszterbe tölti be a DS: SI által címzett byte-ot.
•	MOVSB és MOVSW (teljes nevükön MOVe String Byte és MOVe String Word). Byte másolása, majd az SI és DI regiszterek egyel (a MOVSW esetén kettővel) történő növelése. 
•	REP, REPE, REPNE, REPNZ és REPZ (teljes nevükön REPeat, REPeat while Equal, REPeat while NotEqual, REPeat while NonZero és REPeat while Zero). Az utasítás addig ismétlődik, amíg a CX regiszter értéke nulla nem lesz. Ehhez az úgynevezett jelzőregisztereket veszi alapul, amelyek értékének megfelelően áll le az ismétlés.
•	SCASB és SCASW (teljes nevükön SCAn String Byte és SCAn String Word). Az Al regiszter tartalmát összehasonlítja az ES: DI regiszter által címzett szó értékével.
•	STOSB és STOSW (teljes nevükön STOre String Byte és STOre String Word). Az AL regiszter tartalmát az ES: DI címre írja ki.
.	Vezérlésátadó utasítások:
•	CALL (teljes nevén CALLing). Eljárás hívása.
•	RET (teljes nevén RETurn). Eljárásból való visszatérés.
•	RETF (teljes nevén RETurn Far). Eljárásból visszatérés távoli címre.
.	Ugró utasítások:
•	JMP (teljes nevén JuMP). Vezérlésátadó ugró utasítás.
.	Feltételes vezérlésátadó utasítások:
•	LABEL (az angol “címke” szó nyomán).
.	Ciklusszervező utasítások:
•	LOOP (az angol “ciklus” szó nyomán).
.	Aritmetikai eredményektől függő relatív ugró utasítások:
•	Előjel nélküli műveletek eredményének vizsgálatára hivatott utasítások:
•	JA és JNBE (teljes nevükön Jump if Above és Jump if Not Below or Equal). Ugrás, ha az érték feltételesen “nagyobb” vagy “nem kisebb egyenlő”.
•	JAE, JNB és JNC (teljes nevükön Jump if Above or Equal, Jump if Not Below és Jump if No Carry). Ugrás, ha az érték feltételesen “nagyobb egyenlő” vagy “nem kisebb”.
•	JB, JC és JNAE (teljes nevükön Jump if Below, Jump if Carry  és Jump if Not Above or Equal). Ugrás, ha az érték feltételesen “kisebb” vagy “nem nagyobb egyenlő”.
•	JBE és JNA (teljes nevükön Jump if Below Equal és Jump if Not Above). Ugrás, ha az érték feltételesen “kisebb egyenlő” vagy “nem nagyobb”.
•	JE és JZ (teljes nevükön Jump if Equal és Jump if Zero). Ugrás, ha az érték feltételesen “egyenlő”.
•	JG és JNLE (teljes nevükön Jump if Greater és Jump if Not Less or Equal). Ugrás, ha az érték feltételesen “nagyobb”.
•	JGE és JNL (teljes nevükön Jump if Greater or Equal és Jump if Not Less). Ugrás, ha az érték feltételesen “nagyobb egyenlő”.
•	JL és JNGE (teljes nevükön Jump If Less és Jump if Not Greater or Equal). Ugrás, ha az érték feltételesen “kisebb”.
•	JLE és JNG (teljes nevükön Jump if Less or Equal és Jump if Not Greater). Ugrás, ha az érték feltételesen “kisebb egyenlő”.
•	JNE és JNZ (teljes nevükön Jump if Not Equal és Jump if Not Zero). Ugrás, ha az érték feltételesen “nem egyenlő”.
•	Logikai csoportok eredményének vizsgálatára hivatott utasítások:
•	JC (teljes nevén Jump if Carry). Ugrás, ha történt átvitel.
•	JCXZ (teljes nevén Jump if CX is Zero). Ugrás, ha a CX regiszter értéke nulla.
•	JNC (teljes nevén Jump if No Carry). Ugrás, ha nem történt átvitel.
•	JNO (teljes nevén Jump if No Overflow). Ugrás, ha nincs túlcsordulás.
•	JNP és JPO (teljes nevükön Jump if No Parity és Jump if Parity Odd). Ugrás, ha a paritásbit páratlan.
•	JNS (teljes nevén Jump if No Sign). Ugrás, ha nincs előjel.
•	JO (teljes nevén Jump if Overflow). Ugrás, ha van túlcsordulás.
•	JP és JPE (teljes nevükön Jump if Parity és Jump if Parity Even). Ugrás, ha a paritásbit páros.
•	JS (teljes nevén Jump if Sign). Ugrás, ha az előjel negatív.
.	Logikai utasítások:
•	AND (az angol “és” szó nyomán). Logikai összeadás.
•	NOT (az angol “nem” szó nyomán). Logikai tagadás.
•	OR (az angol “vagy” szó nyomán). Logikai vagy.
•	XOR (teljes nevén eXclusive OR). Logikai kizáró vagy.
	Ez utóbbi négy utasítás közül három esetében (AND, OR, XOR) fontos momentum  az úgynevezett igazságtáblázat, azaz egy olyan matematikai táblázat, mely segítségével látható, hogy a műveltben részt vevő két operandusz mikor milyen végkimenetet produkál.
	“AND” Művelet						“OR” Művelet	
	A		B		AB						A		B		AB	
	0		0		0						0		0		0	
	0		1		0						0		1		1	
	1		0		0						1		0		1	
	1		1		1						1		1		1	
	
	“XOR” Művelet	
	A		B		AB	
	0		0		0	
	0		1		1	
	1		0		1	
	1		1		0	
	
	További műveletek lehetnek még a következők:
•	NAND (az angol “NEM-VAGY” szavak nyomán).
•	NOR (az angol “NEM-ÉS” szavak nyomán).
•	Implikáció.
•	Inhibíció.
•	Antivalencia.
•	Ekvivalencia.
Következzenek ezek igazságtáblázatai:
“NAND” Művelet			“NOR” Művelet	
A	B	AB			A	B	AB	
0	0	0			0	0	1	
0	1	1			0	1	0	
1	0	1			1	0	0	
1	1	0			1	1	0	

Implikáció Művelet			Inhibíció Művelet	
A	B	AB			A	B	AB	
0	0	1			0	0	0	
0	1	0			0	1	1	
1	0	1			1	0	0	
1	1	1			1	1	0	

Antivalencia Művelet			Ekvivalencia Művelet	
A	B	AB			A	B	AB	
0	0	0			0	0	1	
0	1	1			1	0	0	
1	0	1			0	1	0	
1	1	0			1	1	1	

.	Processzorvezérlő utasítások:
•	CLC (teljes nevén CLear Carry). Az átvitelbit értékének törlése.
•	CLD (teljes nevén CLear Direction). Az irányjelző bit értékének törlése.
•	CLI (teljes nevén CLear  Interrupt). A megszakításjelző bit értékének törlése.
•	CMC (teljes nevén CoMplement Carry). Az átviteljelző bit értékének megfordítása.
•	ESC (teljes nevén ESCape). Az operanduskód adatbuszra való helyezése.
•	HLT (teljes nevén HaLT). A program leállítása.
•	LOCK (az angol “lezárás” szó nyomán). 
•	NOP (teljes nevén No OPeration). Tevékenységre várakozás.
•	STC (teljes nevén SeT Carry). Az átviteljelző bit 1-es értékkel való feltöltése.
•	STD (teljes nevén SeT Direction). Az irányjelző bit 1-es értékkel való feltöltése.
•	STI (teljes nevén SeT Interrupt). A megszakításjelző bit 1-es értékkel való feltöltése.
•	WAIT (az angol “várakozás” szó nyomán).
.	Kimeneti/bemeneti műveletek:
•	IN (teljes nevén INput). Az I/O (teljes nevén Input/Output) port értékének beolvasása az AL regiszterbe.
•	OUT (teljes nevén OUTput). Adat kiírása az I/O (teljes nevén Input/Output) portra.
.	Megszakítási utasítások:
•	INT (teljes nevén INTerrupt). Megszakítás hívása.
•	INTO (teljes nevén INTerrupt Overflow). Túlcsordulás kezelése.
•	IRET (Interrupt RETurn). Visszatérés a megszakítási rutinból.
.	Bitléptető utasítások:
•	RCL (teljes nevén Rotate through Carry Left). Balra forgatás.
•	RCR (teljes nevén Rotate through Carry Right). Jobbra  forgatás.
•	ROL (teljes nevén ROtate Left). Teljes balra forgatás.
•	ROR (teljes nevén ROtate Right). Teljes jobbra forgatás.
•	SAL (teljes nevén Shift Arithmetical Left). Aritmetikai balra léptetés.
•	SAR (teljes nevén Shift Arithmetical Right). Aritmetikai jobbra léptetés.
•	SHL (teljes nevén SHift Left). Egyszer történő jobbra léptetés.
•	SHR (teljes nevén SHift Right). Egyszer történő balra léptetés.
	Példa A Címképzésre
	
	Legyen a végrehajtandó gépi utasítás szegmensregisztere 2C52016 (181536), míg a veremmutató címe 002516 (37). A cím képzése 20 biten a következőképpen néz ki:
	
			2		C		5		2		0	
	+				0		0		2		5	
			2		C		5		4		5	
	Védett Processzorkezelési Mód
	
	DPMI (teljes nevén Dos Protected Mode Interface) vagy VCPI (Virtual Control Program Interface) néven ismeretes. Lényege, hogy a memóriába kerülő program adataihoz csak abban az esetben lehet hozzáférni, ha azt maga a program is engedélyezi. Így elkerülhető az illetéktelen programok, vírusok, esetleg felhasználók által végzett adatmódosítások, adatmegsemmisítések.
	A processzor védett módba való átkapcsolását a program készítője is kezdeményezheti, de számtalan esetben a megírt, forrásnyelvű programot is ekképpen fordítja le az adott programozási nyelv értelmezője.
	Tipikus Processzorok
	
	Magukat a processzorokat két csoportra szokás osztani, amelyek a következők lehetnek:
•	Mikroprocesszorok. A PC (teljes nevén Personal Computer) típusú számítógépeknél fordulnak el. Bizonyos szemszögből kis teljesítményűek, korlátozottan képesek műveleteket végrehajtani.
•	Szuper processzorok. A nagygépes világban fordulnak elő, ahol két vállfaja létezik:
•	Összetett utasításkészletű (CISC (teljes nevén Complex Instruction Set Computer)).
•	Redukált utasításkészletű (RISC (teljes nevén Reduced Instruction Set Computer)).
	
	A Processzorok Típusai
	
	Az alábbi táblázat összefoglalóan (gyártótól függetlenül) tartalmazza a mikroprocesszorok fejlődését.
	
	Processzor Típusa		Koprocesszor Típusa		Órajel (MHz)	
	8086/8088		8087		8	
	80286		80287		12	
	80386 SX		80387 SX		16	
	80386 DX		80387 DX		33	
	80486 SLC		80387 SX		40	
	80486 DLC		80387 DX		40	
	80486 SX		80487 SX		33	
	80486 SX-2		80487 SX-2		40	
	80486 DX		Beépítve		40	
	80486 DX-2		Beépítve		66	
	80486 DX-4		Beépítve		100	
	80586 (K5)		Beépítve		40	
	80686 (K6 I.)		Beépítve		33	
	80686 (K6 II.)		Beépítve		66	
	Pentium I.		Beépítve		66	
	Pentium II.		Beépítve		133	
	Pentium III.		Beépítve		166	
	Pentium IV.		Beépítve		332	
	
	Az órajelek alapértékként szerepelnek. Szinte minden személyi számítógép alaplapja (később még szó lesz róla) rendelkezik olyan üzemmóddal, amely segítségével ezen órajel megduplázható vagy megtriplázható.
	A processzorok egyik különös megjelenési formája az MMX (teljes nevén MultiMedia eXtensions). Ezt a processzort elvileg arra tervezték, hogy a “kötelező” feladatainak ellátása mellett képes legyen úgynevezett multimédiás műveletekre is.
	Hőleadási Problémák
	
	A mikroprocesszorok első verziói igencsak kisteljesítményűek voltak mai társaikkal szemben. Ám ezen “kicsiny” teljesítmény (ami több millió művelet elvégzését jelentette másodpercenként) is elegendő volt ahhoz, hogy a processzor elérje üzemi hőmérsékletét, ami megközelítőleg 25-30 °C-nak felelt meg.
	A fejlődés előrehaladtával egyre erősebb és gyorsabb modellek jelentek meg, amelyek műveletvégzésükből adódó hőleadása is egyre nagyobb lett. A 80 MHz-es órajel eléréséig a processzorok tűrőképessége megfelelőnek mondható, míg 80 és 100 MHz között már előfordulhatnak hibák a túlmelegedés következtében. A bűvös 100 MHz-es sebesség túllépése esetében a processzor hőleadása már kritikus méretűre növekszik, ezért különböző eljárásokkal védekezni kell a túlhevülésből adódó károsodástól. Ez a következő módozatokon lehetséges:
•	Hűtőalagút. Csak legvégső esetben használják, olyan nagyteljesítményű számítógépeknél (például hálózatok szerverei), amelyek processzorainál az összes létező eljáráskombináció is kevésnek mondható. A tápegységbe (később még szó lesz róla) elhelyeznek egy nagyteljesítményű ventillátort, amely egy alumínium ötvözetből készült alagúthoz csatlakozik. Az alagút másik vége az alaplapnál található, és a belőle kiáramló, nagy nyomású, friss, hűvös levegő segít a komfortosabb belső hőmérséklet elérésében.
•	Hűtőborda. A hűtőventillátor (később még szó lesz róla) bármikor leállhat, lapátjai beleakadhatnak idegen anyagokba (ami roncsolódáshoz, töréshez vezethet). Ennek kiküszöbölése érdekében első lépésként úgynevezett overdrive típusú processzorok láttak napvilágot, amelyek alacsony hőleadási képességéhez egy speciális hőelvezető borda is társult. Ez az eljárás annyira közkedvelt lett, hogy egyre méretesebb hűtőbordák is születtek, amelyeket más processzorokra is rá lehetett ültetni. Sok esetben ezen bordák méret többszöröse a processzornak.
•	Hűtőventillátor. Egy 12 volt feszültséget igénylő kicsiny berendezés, amelyet cooler néven ismer a felhasználók nagy része. Mérete pontosan akkora mint a processzoré, és folyamatos működése kiváló hűtési lehetőséget biztosít (az alatta levő processzort szilikonzsírral (később még szó lesz róla) bekenve, ezen hatásfok növelhető). Az alapkiépítésű modellek egy bizonyos sebességgel forognak, de az intelligensebb alaplapokhoz olyan változatok is készülnek, amelyek forgásának sebessége változtatható az élettartam megnövelése érdekében. Ennek megfelelően az alaplap rendelkezik egy termikus érzékelővel, amely a processzor hevülésének megfelelően gyorsítja vagy lassítja a hűtőventillátor forgását.
•	Szilikonzsír. A legegyszerűbb megoldás, amely egy olyan kenőanyagot jelent, amelynek hőfelvevő, hővezető és hőleadó teljesítménye felettébb magas. A processzorok tetejét kenhetjük be vele, de ez hosszú távon nem jelent kellő biztonságot.
A Processzorok Tesztje

A mikroprocesszorok a gyártószalagról lekerülve nem rendelkeznek gépkönyvvel, azaz a felhasználó nem mindig tudja, hogy a vásárolt processzor milyen teljesítőképességgel és egyéb paraméterekkel  bír (általában a feszültségigény (mely lehet 1,7-, 3- vagy 5 volt) az, ami egy modell beszerzésekor adott).
A tesztelésre az úgynevezett BenchMark- és más szervízprogramok szolgálnak. Az ebbe családba tartozó szoftverek feladata, hogy a processzort, és a számítógép összes többi részegységét teszteljék, azaz a felhasználó számára láthatóvá tegyék a számítógép által rejtett információkat is. Később ezeket kinyomtatva (vagy állományba tárolva) lehetőség nyílik arra, hogy esetleges gépparkbővítéskor a felhasználó tudja milyen elemekkel rendelkezik, és melyek számítógépének gyenge pontjai.

5. 2. Fejezet: Alaplap

További Elnevezései	•	Mainboard
•	Motherboard	
	Kivitel		Belső	
	Kezelőprogram		Nem Szükségeltetik	
	Nevesebb Gyártók	•	Abit™
•	Acorp™
•	AMD™ (teljes nevén Advanced Micro Devices)
•	Amptron™
•	Aopen™
•	Asus™
•	Biostar™
•	Diamont™
•	DTK™
•	Elitegroup™
•	Energy™
•	Epox™
•	Intel™
•	Senorg™
•	Shuttle™
•	Soltek™
•	Soyo™
•	Super Micro™
•	Ten™
•	Tomato™	
	
	Az alaplap minden számítógép lelke, nélküle (és az előző fejezetben írt processzorral együttműködve) akármelyik periféria használhatatlan lenne.
	Maga az alaplap a számítógép rendszerdobozában (később még szó lesz róla) helyezkedik el, és 12 volt tápfeszültséget igényel. Ez az összes benne található egységnek elégséges.
	Az Alaplapok Típusai
	
•	XT. Teljes nevén eXtended Technologie. A legelső alaplap ami a piacon megjelent. Nyolc, egyenként 8 bites buszrendszerrel rendelkező kártyahelyet tartalmaz, és processzora 5 volt tápfeszültséget igényel. Sebessége 6-8 MHz, és processzorának működése is igencsak kezdetleges 8 bites mivolta miatt.
•	AT. Teljes nevén Advanced Technologie. Szintén nyolc kártyahely található rajta, amelyek mérete 8, 16 vagy 32 bit lehet (ezek kombinációja gyártófüggő). Processzora 3 vagy 5 volt tápfeszültségről üzemeltethető (a megfelelő processzor feszültsége jumperek segítségével állítható). A mai számítógépek nagy része ezt az alaplaptípust használja. Órajele 12 MHz, vagy nagyobb, és processzorától függően egyaránt képes normál-, virtuális- és védett módban működni.
•	ATX. Teljes nevén Advanced Technologie eXtended. Szintén nyolc kártyahelyet hordoz (kombinációjuk szintén gyártófüggő), ám ezek mérete 32 vagy 64 bit lehet, és processzorának tápfeszültsége egységesen 3 volt, bár a modernebb processzorok ennek töredékét - 1,7 voltot - igénylik. Az alaplap érdekessége, hogy rendelkezik éjszakai- és készenléti üzemmódokkal, amelyek segítségével elérhető (természetesen a megfelelő programok közbeiktatásával), hogy a billentyű egy gombjának a lenyomására, vagy az egér elmozdítására a számítógép elinduljon, és csak azon ellenőrzéseket hajtsa végre, amelyek elengedhetetlenek a biztonságos rendszerfelállításhoz.
	
	Az Alaplap Részegységei
	
•	Akkumulátor. A számítógép kikapcsolt állapota alatt látja el feszültséggel a CMOS memóriamodult. Kezdeti alaplapoknál ez integrálva szerepel, azaz be van forrasztva. Kisülésének ideje akár több hét is lehet. Ilyenkor a számítógép adatainak újbóli beállításával, és pár órás üzemmel az akkumulátort kondicionálni lehet. Az akkumulátor mellett megtalálható egy jumper is, amelynek rövidre zárásával az akkumulátor tartalma azonnal törlődik, és lehetőség nyílik az újbóli, tetszőleges beállításokra. Több éves használat után az akkumulátor elveszti galvanikus képességét, így annak kicserélésével az alaplap élettartama is megnövelhető.
	Bizonyos modellekhez egy 4 darab AA-s (1,5 voltos) ceruzaelemet befogadó műanyag tokot mellékelnek. Így az akkumulátor végleges lemerülésekor lehetőség nyílik arra, hogy elemekkel helyettesítsük azt. 
•	Billentyűzet csatlakozó. Az összes alaplapon megtalálható, mivel a billentyűzetet (lásd 2. 1. fejezet) mint elsődleges perifériát alapértelmezés szerint kezeli a számítógép.
•	Bővítőhelyek. Valójában ide kerülnek a különböző bővítőkártyák, amelyekről ebben a főfejezetben még szó lesz (egyről már korábban említést tettünk, ez a videokártya volt).
	Érdemes megjegyezni, hogy a piacon egyre nagyobb teret hódítanak az úgynevezett integrált alaplapok, amelyeken szinte az összes lehetséges bővítőkártya áramköre helyet kap. Kényelmessége mellett igencsak sok bosszúságot okozhat, hiszen meghibásodás esetén a bővítő nem cserélhető.
•	CMOS. Teljes nevén Complementary Metal Oxide Semiconductor. A 4. 1-es fejezetben erről is szó volt, a továbbiakban a feszültségellátását boncolgatjuk, illetve egy nagyon fontos lehetőséget: a módosítását. Ez utóbbi illetéktelen által (például egy program vagy vírus) történő módosítása végzetes hibákat okozhat. Szoftveres úton úgy védekeznek ellene az alaplapgyártók, hogy bizonyos billentyű vagy billentyűkombináció (ezeket úgynevezett “madárcsőrök” (<, >) közé írjuk) lenyomásával lehet csak a tartalmához hozzáférni a számítógép indításakor. Ez általánosságban a következő lehet:
•	<ALT> + <S> (bizonyos modelleknél <CTRL> + <S>).
•	<DEL>.
•	<F10>.
•	<S>.
	Sajnos sok esetben ez is elégtelen, ezért jelszavas védelemmel is lehet biztosítani az illetéktelen belépések számát (igaz, a CMOS-t ellátó táp (később még szó lesz róla) rövidre zárásával ez feloldható, sőt az Award™ alaplapok korábbi verziói rendelkeznek egy beépített kóddal (AWARD_SW) arra az esetre, ha a felhasználó elfelejtené jelszavát). Talán a legmegbízhatóbb és legdrasztikusabb megoldás azon jumper megnyitása, amely engedélyezi a CMOS módosítását. Ennek a formulának az alkalmazásával semmilyen módon nem lehet a tartalmat változtatni.
•	Direkt memóriaelérés vezérlő. Az alaplapon 8237A névre hallgat. Fontos feladata, hogy olyan műveleteket végezzen, amelyekkel kímélheti a processzort, ezáltal gyorsíthatja a számítógépi feldolgozást. Ennek érdekében ellátták egy 344 bites belső memóriával is, amelyben a szükséges adatok biztonságosan tárolhatók.
	Érdemes megjegyezni, hogy több ilyen vezérlő összekapcsolásával jelentős hatásfoknövelés érhető el. Ennek érdekében a legtöbb alaplap már eleve kettő ilyet tartalmaz.
•	Egyéb csatlakozók. Ide azon kijelzők csatlakozói kerülnek, amelyek a rendszerdobozon találhatók (később még szó lesz róluk). A számítógép hangszórója is ezen csatlakozón keresztül kapja jeleit.
•	Gombelem. Valójában az akkumulátor egy továbbfejlesztett változata. A kettő soha nem szerepel együtt. A gombelemes alaplapok esetében egy LiMn 2032-es szériaszámú, hosszú élettartamú, folyásmentes telepet használnak.
•	Időzítő egység. Az alaplapon 8253-as néven szerepel. Ez a többcélú számlálóval ellátott elem alapfeladata, hogy a számítógép hangszóróját működtesse, de más frekvenciafüggő feladatokra is használható. Jeleit az órajelgenerátortól kapja. Működési sebessége 1,1 MHz.
•	Megszakításvezérlő. A megszakításról az 1. 6. fejezetben már szó volt. Típusszámát tekintve 8259 névre hallgat. Amikor egy egység megszakítási jelet küld a processzornak ez végzi a kiszolgálást. A 8259-es egyszerre nyolc megszakítást tud kezelni, amelyek lehetnek akár egymásba ágyazottak is.
	A direkt memóriaelérés vezérlőhöz hasonlóan ebből is kettő található az alaplapon a hatékonyság elérése érdekében.
•	Memóriabank. Az 1. 4-es fejezetben már szó volt a memóriákról, itt - szintén - csak kiegészítéseket teszünk. Az alaplapok mindegyikén 1, 2, 3 vagy 4 memóriabank foglal helyet (0-3-ig terjedő számozással, amely számozás indulhat az alaplap szélétől vagy belsejétől). Egyszerre legalább egy memóriabankot be kellett tölteni, amely 1, 2 vagy 4 memóriamodult jelent. Az egy bankban szereplő memóriamodulok méretének és átviteli sebességének egyeznie kell.
•	Órajel generátor. Típusszáma 8284A, és ez szolgáltatja a processzor és a perifériák működéséhez szükséges többfázisú órajelet. Alapfrekvenciája 14,3 MHz (ez annyit jelent, hogy másodpercenként 14,3 millió impulzus keletkezik, azaz ennyiszer “üt” az óra (érdemes megjegyezni, hogy egy utasítás végrehajtásához 1-20 impulzus szükséges)). A többi áramkör is ennek az értéknek valamilyen egész számmal osztott részét használja. 
•	Perifériaillesztő. Programozható egység, amelynek száma 8255. Feladata, hogy a számítógép egyes perifériáit a buszokhoz kapcsolja. Az egyes berendezéseken futó, vagy onnan érkező adatok is ezen az áramkörön keresztül jutnak el céljaikhoz.
•	Processzor egység. A főprocesszort és az aritmetikai társprocesszort (amely felel a számítási feladatok pontos elvégzéséért) tartalmazza. A legtöbb alaplap egy fő- és egy társprocesszor befogadására képes, ám alapkitétel, hogy a processzorok megfelelően legyenek az alaplapba ültetve, és típusuk is egyező legyen. Ma már olyan processzor egységek is megtalálhatók az alaplapokon, amelyek úgynevezett dual-üzemmódban is képesek működni, azaz két ugyanolyan kapacitású processzor beültetésével a számítógép hatásfoka növelhető.
•	ROM BIOS. Teljes nevén Read Only Memory Basic Input Output System, de erről már bővebben említést tettünk a 4. 1.-es fejezetben.
A fejezet végén nem árt arról szólni, hogy az alaplap egy méretes nyomtatott áramkör (néhány előforduló méret):
•	21,5 cm · 18 cm
•	24,5 cm · 21,5 cm
•	31 cm · 21,5 cm
•	32,5 cm · 21,5 cm
	Az alaplap alján több tucat forrasztási pont található, amelyek fémmel történő érintkezése rövidzárlatot okoz. Ezért az alaplapokat úgynevezett műanyag távtartókkal szokás rögzíteni, amelyek fixen tartják a berendezést, ám nem engedik, hogy más fémes felülettel  érintkezzen. Bizonyos alaplapoknál azt is kidolgozzák, hogy a távtartó fémes lehessen. Ezt úgy oldják meg, hogy a felfekvési pontokon a távtartó nyílását gyárilag leszigetelik, ezzel egy hatékonyabb rögzítést konstruálva.
	Érdemes megjegyezni, hogy bizonyos alaplapok támogatják az úgynevezett On Now szolgáltatást, amely az indítási idő csökkentésével javítja a számítógép válaszsebességét. Energiagazdálkodási technikák alkalmazásával az On Now néhány másodperc alatt újraindítja a számítógépet, és visszaállítja a programokat abba az állapotba, ahogyan hagytuk őket. Lehetővé teszi továbbá, hogy a számítógép teljesen kikapcsoltnak tűnő állapotban is működjön. Ehhez azonban szükséges, hogy az alaplap rendelkezzen az APM (teljes nevén Advanced Power Management) technikával. 
	
	5. 3. Fejezet: MODEM
	
	További Elnevezése		MOdulator and DEModulator	
	Kivitel	•	Belső
•	Külső	
	Kezelőprogram		Szükségeltetik	
	Nevesebb Gyártók	•	3 Com™ 
•	3J Tech™ 
•	4 Sight™ 
•	A Trend™
•	Abaco™
•	Abocom™ 
•	Accton™ 
•	Aceex™
•	Acer Netxus™ 
•	ACI™
•	Acorp™ 
•	Actiontec™ 
•	Active™
•	Addonics™ 
•	Adlib™
•	Adtran™
•	Aeton™ 
•	Agiler™ 
•	Aiwa™ 
•	Alcom™ 
•	Allied™
•	Allion™ 
•	Ambient™
•	Amegroup™ 
•	Amigo™
•	Amjet™ 
•	Amquest™ 
•	Ancor™
•	Aopen™ 
•	Apache™
•	Archtek™ 
•	Aresmicro™ 
•	Argosy™ 
•	Arowana™ 
•	Askey™
•	Asonic™ 
•	Asuscom™ 
•	AT&T™ 
•	Aten™ 
•	ATI™
•	Atlas™
•	Aus Linx™
•	Auspro™
•	AVM™ 
•	Avtek™
•	Aztech™
•	Banksia™
•	Bare Bone™ 
•	Best Data™
•	Billion™ 
•	Billionton™ 
•	Boca™
•	Brightcom™ 
•	Brooktrout™
•	BT™
•	C One™
•	Cambridge™
•	Careca™
•	Cheyenne™  
•	Chic™
•	Cirrus Logic™ 
•	CIS™
•	Cnet™ 
•	COM™
•	Compaq™ 
•	Compro™ 
•	CTL™ (teljes nevén Compter TechnoLogy)
•	Computerline™ 
•	Comstar™ 
•	Comtec™
•	Comtrol™ 
•	Conexant™ 
•	CPI™ 
•	Creative ™ 
•	Creatix™ 
•	Crystal™
•	Cyber A™ 
•	Cybermax™
•	CYIC™
•	Cyqve™
•	D&B™
•	D Link™ 
•	Databridge™
•	Dataflex™ 
•	Datrontech™ 
•	Dayna Comm™ 
•	DBTel™
•	DFI™ 
•	Diamond™
•	Digi™ 
•	Digitan™ 
•	Draytek™ 
•	Duxbury™ 
•	Dynalink™
•	Dynamode™
•	E Tech™ 
•	Eagletec™
•	Echo™
•	Efficient™
•	Eicon™
•	Eiger™
•	Ellcon™ 
•	ELSA™
•	Encore™ 
•	Epox™ 
•	Epson™ 
•	Ericsson™ 
•	Espco™
•	ESS™
•	Eurotech™ 
•	Euroviva™ 
•	EXP™
•	Expert™
•	FIC™ 
•	Fida™
•	Formosa™
•	Gallant™ 
•	Gateway 2000™ 
•	Global™
•	Grey Cell™ 
•	GVC™ 
•	Harmony™ 
•	Hawking™
•	Hayes™ 
•	HK Robotics™
•	Hornet™ 
•	I/O Magic™ 
•	IBM™ (teljes nevén International Business Machines) 
•	ICS™ 
•	Impression™ 
•	Innovative Trek™
•	Inpro™
•	Intel™ 
•	Intertex™ 
•	IRE™ 
•	Jetway Mark™
•	Jaton™
•	Kingmax™ 
•	Kortex™ 
•	KTX™ 
•	Lanbit™ 
•	Lasat™ 
•	Leadman™
•	Lectron™ 
•	Legato™
•	Lighspeed™ 
•	Linksys™ 
•	Logicode™ 
•	Longshin™ 
•	Lucent™ 
•	Macwireless™
•	Maestro™ 
•	Magicxpress™ 
•	Magitronic™ 
•	Maxtech™ 
•	Mediaforte™ 
•	Megahertz™ 
•	Metricom Ricochet™ 
•	Micom™
•	Microcom™ 
•	Micronet™ 
•	Milgo™
•	Millenium™ 
•	Miro™ 
•	Mitsuba™
•	Modular™
•	Moreton Bay™ 
•	Motorola™ 
•	MRI™
•	Multitech™ 
•	Netcomm™ 
•	Netronics™
•	Netsurf™
•	New Media™ 
•	Newcom™ 
•	Novatel Wireless™ 
•	Olicom™ 
•	Olitec™ 
•	Option™
•	Origo™ 
•	Ositech™ 
•	Pace™ 
•	Pacific™
•	Paradise™ 
•	Paradyne™ 
•	Patrol™ 
•	Pc Tel™ 
•	Philips™ 
•	Phoebe™
•	Phonicpro™ 
•	Pinegroup™ 
•	Pora™
•	Powercomm™ 
•	Pretec™ 
•	Pro Nets™
•	Protac™
•	Psion™
•	Puredata™ 
•	Puretek™ 
•	Racal™
•	Reveal™ 
•	Rockwell™ 
•	S3™ 
•	Sedlbauer™ 
•	Servertech™ 
•	Shark™
•	Shiva™ 
•	Sierra™ 
•	Silicom™
•	Simple™
•	Sitre™ 
•	Spellcaster™ 
•	Spirit™ 
•	Sun Moon Star™ 
•	Supertek™
•	Supra™ 
•	SVEC™ 
•	Swann Comm™ 
•	Synchrotech™ 
•	Taicom™ 
•	Tashika™ 
•	TDK™
•	Telebit™ 
•	Teles™ 
•	Texas Instruments™ 
•	The Networking Company™ 
•	Thundermax™ 
•	TNC™ 
•	Tornado™ 
•	Tron™ 
•	Trust™ 
•	UMC™ 
•	Unex™ 
•	Unique™
•	US Robotics™ 
•	US Sertek™ 
•	Utopian™
•	Viking™
•	Vintion™
•	Visiontek™ 
•	Volktek™
•	Waveartist™
•	Well™ 
•	Welltronix™ 
•	Winbond™ 
•	Winic™
•	Wintop™
•	Wisecom™ 
•	Xircom™ 
•	Zoltrix™ 
•	Zoom™ 
•	Zyxel™	
	
	Megjelenése eleinte csak az Amerikai Egyesült Államokban hódított nagy teret, ahol a telefontársaságok havi átalánydíjat szednek. Ez lehetővé teszi, hogy az egymástól távol élő felhasználók telefonvonalon keresztül kommunikáljanak, sőt ezen berendezés megjelenésével kölcsönös adatcserére és különböző társas játékok játszására is lehetőség nyílik. Nem csoda, ha megjelent a BBS (teljes nevén Bulletin Board System) - amit sokan az internet elődjének tartanak -, amelyen temérdek, ingyenesen felhasználható hasznos program szerepel. Aki pedig rendelkezik egy telefonvonallal, egy számítógéppel és egy MODEM-el, szinte korlátlan lehetőségek birtokába jut.
	Az ezredfordulóra a MODEM tömegcikké vált, és számtalan alaplap (lásd előző fejezet) tartalmazza. A modernebb berendezések segítségével már lehetőség nyílik faxok küldésére és fogadására, sőt bizonyos típusokban üzenetrögzítő is előfordul.
	Az első MODEM-ek igencsak kezdetlegesek voltak, és egy úgynevezett akusztikus csatolót igényeltek. Ez a kiegészítő egység méretét tekintve nem volt sokkal nagyobb mint egy hagyományos telefonkagyló. Két nyílás található rajta, amelybe pontosan beleillik a telefonkagyló két membránja. Ezen nyílások alatt foglalt helyet azon berendezés, amely az analóg hangokat digitális jelekké alakítja, és juttatja el a számítógép felé. Az egység megbízható, ám méretét tekintve igencsak kényelmetlen.
	A technika fejlődésének köszönhetően az egész világon elterjedt az úgynevezett UTP (teljes nevén Unshilded Twisted Port) csatlakozó (lásd 1. 5. 1. fejezet), amely segítségével a MODEM-eket is ellátták két ilyen aljzattal. Az egyikbe áramlott a “falból” érkező telefonjel, amíg a másik magával a telefonkészülékkel áll kapcsolatban. Így a kikapcsolt állapotú számítógép mellett is használható az asztali vagy fali telefonkészülék.
	A MODEM További Részei
	
•	Hangszóró. Valójában kiegészítő jelleggel került a berendezésbe. Segítségével a felhasználó hallhatja a telefonáláskor megszokott hangokat (foglaltjelzés, hívásjelzés, szabad vonal jelzés, illetve a különböző műveletek “dallamai”).
•	Hangszóró kimenet. A mikrofon bemenet (később még szó lesz róla) párja, azzal a különbséggel, hogy egy hangszóró kerül erre az oldalra. E kettővel tulajdonképpen egy kezdetleges telefonkagyló szimulálható (természetesen mono kivitelben, ami nem is csoda, hiszen az összes telefonkészülék auditivitását tekintve mono).
•	Mikrofon bemenet. A berendezés hátulján található. Mikrofon behelyezésével lehetőség nyílik arra, hogy az adatáramlás folyamán beszélgetés is végrehajtódhasson, ugyanis használatkor a MODEM kikapcsolja a számítógéphez kapcsolt telefonkészüléket és “vakon” kell a felhasználónak dolgoznia.
•	Tekercs. Telefonhívások kezdeményezésekor vagy fogadásakor (ebbe a körbe beletartoznak a fax- és üzenetrögzítő műveletek is) megfelelően nyitja vagy bontja a vonalat. Segítségével a MODEM átveszi a telefon szerepét és biztosítja az adatáramlást.
•	Vezérlő processzor. Az összes MODEM-ben lezajló folyamatot koordinálja.
A MODEM Működése

.	lépés: a forrásszámítógép párhuzamos-soros átalakítója (UART (teljes nevén Universal Asynchronous Receiver Transmitter)) a küldeni kívánt adatokat eljuttatja a MODEM-hez.
.	lépés: a MODEM ezeket frekvenciamodulált jelekké alakítja, majd a telefonvonalra helyezi azokat. Amennyiben a telefonos kapcsolat még nem jött létre, a felhasználó igénye szerint a MODEM megteremti azt, azaz kezdeményez egy hívást.
.	lépés: az adatok a telefonvonalakon különböző sebességgel áramlanak. Ebben a lépésben ehhez a MODEM-nek semmi köze, az csak az adatok folyamatos vonalra helyezését végzi.
Érdemes megjegyezni, hogy jelenleg Magyarországon (2001-es adat) négyféle telefonvonal típus található:
•	Analóg. A 3-as számjeggyel kezdődő telefonszámok tartoznak ebbe a csoportba, amelyekhez általában pulse rendszerű (tárcsázáskor, vagy a megfelelő gomb lenyomásakor pontosan annyi kattogás hallható, ahányas számot hívta a felhasználó (ezen kattogások alapján érzékeli a hívott számot a telefonközpont))  telefonkészülékek tartoznak, de a tone rendszerűek (kizárólag a nyomógombos készülékek rendszere, amely esetében egy-egy gomb lenyomáskor egyedi hangjelzés hallható, ami magasságának megfelelően állapítja meg a telefonközpont a hívott számot) is használhatók rajta. Nagyon megbízhatatlanok, könnyű őket lehallgatni és különböző külső emberi és időjárási tényezők (például beázás, rádióadók frekvenciái) hatással vannak rá.
•	Digitális. A 4-es számjeggyel kezdődő telefonszámok csoportja. Sokkal megbízhatóbbak, kizárólag tone rendszerű telefonokhoz tervezték (bár pulse rendszerűt is elfogad) és adatátviteli sebessége is sokkal nagyobb elődjénél.
•	ISDN. Teljes nevén Integrated Service Digital Network. Az 5-ös számjeggyel kezdődő telefonszámok csoportja. A világhálózat használatához tervezték. Hazánkban elsőként Soros György által alapított SuliNet™ alapítvány alkalmazta országos szinten, amelynek célja az volt, hogy Magyarország összes közép- és általános iskolája be legyen kötve a világhálózatba. Eleinte csak adatok továbbítására volt alkalmas, ma már azonban egyszerre több telefonhívás is lebonyolítható rajta (azaz egyszerre lehet vele beszélni és adatokat továbbítani).
•	Portábilis. A 7-es számjeggyel kezdődő telefonszámok csoportja. Valójában csak említést teszünk róla, ugyanis hordozható mivolta miatt eddig még nem született olyan eljárás, amely támogatná MODEM-mel való együttműködését.
	Szintén fontos információnak tűnhet, hogy a mobiltelefon szolgáltatók egyre nagyobb számban adnak lehetőséget arra, hogy az úgynevezett WAP (teljes nevén Wireless Application Protocol) rendszeren keresztül történhessen meg a számítógépes kommunikáció. Ehhez speciális mobiltelefonra, alaplapra (vagy MODEM-re) van szükség, amelyek alkalmasak kábelen vagy rádiófrekvenciás úton a mobiltelefon és a számítógép közötti kapcsolatteremtésre. Eddig szinte csak internet feladatokra használják, hiszen magas fenntartási költségei miatt még kicsiny felhasználói tábort tudhat magáénak. A három magyarországi mobiltelefon szolgáltató, amely támogatja:
•	Pannon GSM™. A 20-as körzetszámba tartozó telefonszámok rendszere.
•	Vodafone™. A 70-es körzetszámba tartozó telefonszámok rendszere.
•	Westel 900™. A 30-as körzetszámba tartozó telefonszámok rendszere (elődje, a Westel 450™ (60-as körzetszám)).
.	lépés: a célszámítógépben található MODEM a frekvenciamodulált jeleket digitális jelekké alakítja, majd a felhasználó igénye szerint bontja a telefonvonalat, azaz lezárja a hívást.
.	lépés: a célszámítógép soros-párhuzamos átalakítója (UART (teljes nevén Universal Asynchronous Receiver Transmitter)) a digitális jeleket átadja a számítógépnek a további feldolgozás céljából.
Az előbb leírt lépések minden esetben végrehajtódnak. A kapcsolattartás módszere kétféle lehet:
•	Duplex. A kapcsolattartás szintén mindkét irányba (azaz oda-vissza) megoldható, de itt lehetőség nyílik arra, hogy a MODEM-ek az adatátvitelkor tetszőlegesen kommunikáljanak egymással, azaz adatküldés folyamán a másik oldalról is érkezhet információ. A rendszer elve a hagyományos telefonhoz hasonlítható.
•	Félduplex. A kapcsolattartás mindkét irányba (azaz oda-vissza) megoldható, de egyszerre csak az egyik irányba. Azaz az egyik MODEM küldi az adatokat, míg a másik fogadja. Amíg az egyik oldalról a küldés nem fejeződött be, a másik oldalról nem érkezhet válasz. A rendszer elve a rádió-adóvevőhöz hasonlítható.
	Adatátviteli Formák
	
	A MODEM-ek minden esetben soros átvitellel kommunikálnak, azaz oly módon, hogy a továbbítandó információt (a kiegészítő és ellenőrző jelekkel együtt) bitenként, időben egymás után továbbítják (erről, és a párjáról, a párhuzamos átvitelről az 1. 5. 1. fejezetben már szóltunk). Ezek között kétféle átvitel létezhet, amelyek a következők:
•	Aszinkron átvitel. A 2. 2. fejezetben már említést tettünk róla, ott az RS-232-es szabványporton keresztül mutattuk be az átvitel lényegét. Itt csak annyit jegyzünk illetve ismételünk meg, hogy az aszinkron átvitelnél a karakterek ütemezés nélkül követik egymást. A start- és stop bitek szempontjából a jelsorozat eléggé redundáns, azaz információtartalom szempontjából felesleges jeleket is tartalmaz. Ráadásul a vevő oldalon sincs szinkronizálva a vétel, ezért nagyobb átviteli sebességnél nem biztonságos. Alkalmazott átviteli sebességek (bit/secundum-ban (vagy baud-ban) mérve): 110, 300, 1200, 2400, 9600, 14400, 19200, 28800 és 56000.
•	Szinkron átvitel. Az egymást követő jelek ütemezetten, szinkronizáltan követik egymást. Az adatok átvitele blokkos formában történik, amelyet kiegészítenek még szinkronizáló bitekkel is Átviteli formái:
•	Bitorientált protokol (BOP (teljes nevén Bit Oriented Protocol)). Minden nemű adatok átvitelére alkalmas, ugyanis az adatbitek bármilyen információt hordozhatnak. Felépítése:
•	1 szinkronmező.
•	Maga a címrész (mérete tetszőleges).
•	1-2 vezérlő rész.
•	Maga az adatrész (mérete tetszőleges).
•	2 ellenőrző mező.
•	1 szinkronmező.
•	Karakterorientált protokol (COP (teljes nevén Character Oriented Protocol)). Csak karakterek átvitelére alkalmas. Felépítése:
•	2 szinkronmező.
•	1 fejrész kezdetét jelző jel.
•	Maga a fejrész szövege (mérete tetszőleges).
•	1 szöveg kezdetét jelző jel.
•	Maga az adatrész (mérete tetszőleges).
•	1 szöveg- illetve átviteli blokk végét jelző jel.
•	2 ellenőrző mező.
	
	5. 4. Fejezet: Hangkártya
	
	További Elnevezése		Sound Card	
	Kivitel		Belső	
	Kezelőprogram		Nem Szükségeltetik	
	Nevesebb Gyártók	•	A Trend™
•	Absolute™
•	Acer™
•	Acorp™ 
•	Addonics™ 
•	Altec Lansing™ 
•	Alton™ 
•	AMD™ (teljes nevén Advanced Micro Devices)
•	Amigo™
•	Amptron™ 
•	Aopen™
•	Aria™
•	Arowana™ 
•	AS Media™ 
•	Asiamajor™
•	ASKA™ 
•	Asound™ 
•	ASUS™ 
•	ATI™
•	Audioexcel™ 
•	Aureal™ 
•	Avance™
•	Aztech™
•	Bare Bone™ 
•	Best Data™
•	Best Union™ 
•	Bluepoint™
•	Boca™
•	Chic™ 
•	Cirrus Logic™ 
•	Cms™
•	Compaq™ 
•	Compro™ 
•	Core™
•	Creative Labs™
•	CTL™ (teljes nevén Compter TechnoLogy)
•	D&B™
•	Data Expert™ 
•	Data Solution™
•	DFI™ 
•	Diamond™
•	Diotech™
•	Disney™
•	DTK™
•	Echo™
•	Ectiva™
•	Eiger™
•	Encore™ 
•	Ensoniq™ 
•	Espco™
•	Ess™
•	Evermore™
•	Expert Media™ 
•	Formosa™
•	Frontier™
•	Fujitsu™ 
•	Gallant™ 
•	Gemtek™
•	Genoa™ 
•	Golden™
•	Gravis™ 
•	Guillemot™
•	Hauppauge™ 
•	Hewlett-Packard™
•	Holtek™
•	Hoontech™ 
•	I/O Magic™ 
•	IBM™ (teljes nevén International Business Machines)
•	Intresource™ 
•	Jaton™
•	JCIS™ 
•	Joytech™ 
•	Kil Sung™
•	Kouwell™
•	KTX™ 
•	Labway™
•	Legato™
•	Logitech™ 
•	Lxycom™ 
•	Malifax™
•	Mediaforte™ 
•	Mediatek™ 
•	Mediatrix™ 
•	Microsoft™
•	Midiland™ 
•	Miro™ 
•	Mitsuba™
•	Mitsumi™ 
•	Mozart™ 
•	Newcom™ 
•	Oak™
•	Octeck™ 
•	Omni™
•	Onspec™
•	Opcode™ 
•	Opti™ 
•	Origo™ 
•	Packard Bell™ 
•	Paradise™ 
•	Philips™ 
•	Phoebe™
•	Pine™
•	Polypix™ 
•	Powercolor™ 
•	Prometheus™ 
•	Prosound™ 
•	Provideo™
•	Quickshot™ 
•	Qvision™
•	Realtek™
•	Reveal™ 
•	Roland™
•	S3™ 
•	Sasem™
•	Shark™
•	Shuttle™ 
•	SIC™ 
•	Sierra™
•	Siig™ 
•	Silicom™
•	Silver Star™
•	STB™
•	Steinberg™ 
•	Sun Moon Star™ 
•	Supertek™
•	Tandy™ 
•	Terratec™
•	Thundermax™ 
•	Trident™ 
•	Trust™ 
•	Turtle Beach™
•	Tyan™
•	Videologic™ 
•	Voicom™
•	Waveartist™
•	Winbond™ 
•	Wintrend™
•	WTA 2000™ 
•	Xitel™ 
•	Yamaha™
•	Zida™ 
•	Zoltrix™ 	

A házi számítógépek kezdettől fogva támogatták a zenekedvelő felhasználókat. Külön, erre a célra rendszeresített processzorokkal rendelkeznek, amelyekből csodálatos dallamokat és zenéket lehet előcsalogatni (mindössze az emberi képzelőerő szabhat ennek határt).
Ezzel szemben a személyi számítógépek sokáig némák voltak. Kezdeti lépésként beépítettek egy 4 watt teljesítményű, 8 ohm ellenállású hangszórót (más néven speaker-t), amely egyetlen célt szolgál: különböző magasságú és hosszúságú hangeffektusokkal figyelmeztetni a számítógép felhasználóját. Ez a berendezés a mai napig megmaradt, és pályája csúcsát akkor érte el, amikor a programozók rájöttek arra, hogy megfelelő eljárásokkal, rutinokkal ez az egység is versenyben maradhat, hiszen a hangszórót vezérlő relé programozásával elérhető, hogy a skála hangjait meg lehessen szólaltatni. A megfelelő taktusok és nyújtások segítségével pedig dallamok kiadására is képes az eszköz. A következő táblázatban összefoglaljuk nyolc oktáv skálahangjait a megfelelő hangmagassággal társítva.
Oktáv	
0.	1.	2.	3.	
Hang	Hz	Hang	Hz	Hang	Hz	Hang	Hz	
C	16,35	C	32,70	C	65,41	C	130,81	
C#	17,32	C#	34,65	C#	69,30	C#	138,59	
D	18,35	D	36,71	D	73,42	D	146,83	
D#	19,45	D#	38,89	D#	77,78	D#	155,56	
E	20,60	E	41,20	E	82,41	E	164,81	
F	21,83	F	43,65	F	87,31	F	174,61	
F#	23,12	F#	46,25	F#	92,50	F#	185,00	
G	24,50	G	49,00	G	98,00	G	196,00	
G#	25,96	G#	51,91	G#	103,83	G#	207,65	
A	27,50	A	55,00	A	110,00	A	220,00	
A#	29,14	A#	58,27	A#	116,54	A#	233,08	
H	30,87	H	61,74	H	123,47	H	246,94	
Oktáv	
4.	5.	6.	7.	
Hang	Hz	Hang	Hz	Hang	Hz	Hang	Hz	
C	261,63	C	523,25	C	1046,50	C	2093,00	
C#	277,18	C#	554,37	C#	1108,74	C#	2217,46	
D	293,66	D	587,33	D	1174,66	D	2349,32	
D#	311,13	D#	622,25	D#	1244,51	D#	2489,02	
E	329,63	E	659,26	E	1328,51	E	2637,02	
F	349,23	F	698,46	F	1396,91	F	2793,83	
F#	369,99	F#	739,99	F#	1479,98	F#	2959,96	
G	392,00	G	783,99	G	1567,98	G	3135,96	
G#	415,30	G#	830,61	G#	1661,22	G#	3322,44	
A	440,00	A	880,00	A	1760,00	A	3520,00	
A#	466,16	A#	923,33	A#	1864,66	A#	3729,31	
H	493,88	H	987,77	H	1975,53	H	3951,07	

A táblázatban leírt adatok alapján bárki szerkeszthet komolynak mondható zenét. Ez a láz azonban arra ösztönözte a fejlesztőket, hogy újabb és újabb berendezéseket tervezzenek, amelyeket minimális programozással lehet hatékonyan működtetni. Így született meg a hangkártya, amely mára olyan modern eszközzé vált, hogy szinte nélkülözhetetlen. Számtalan zenekar, diszkó készíti műsorait hangkártyák segítségével, amelyek napról-napra egyre több újdonsággal rukkolnak elő.
A Hangkártyák Fejlődése

•	Covox. Valódi nevén digitális-analóg átalakító. Egy olyan kicsiny áramköri lapocska, amely a nyomtató portjára csatlakoztatva az oda irányított digitális jeleket analóg jelekké alakítja. Ehhez azonban nem csupán kezelőprogramra (amiből elvétve akadt egy-kettő, és még a játékprogramok íróit sem ösztönözte néhányat kivéve) volt szükség, hanem egy végerősítőre is, mellyel a kibocsájtott hangokat szabályozni lehetett. Altípusai:
•	Monó.
•	Sztereó.
•	AdLib. Nevét gyártójáról kapta. Az első komoly hangkártya, amely egyéni vezérlőprocesszorral is rendelkezik (ez YM-3812 névre hallgat). Jeleit analóg módon állítja elő oly módon, hogy a vezérlőprocesszor frekvenciamodulált hangcsatornákkal képzi a hangokat, amelyeket egyszerű keverési eljárással jutnak a kártya kimenetére. A hangcsatornákból összesen kilenc található (amelyek egymástól függetlenek), és mindegyikhez tartozik egy burkológörbe generátor. Ezek programozásával elérhető, hogy a hang bizonyos visszacsatolási algoritmusok alapján modulálni tudja magát, azaz különböző összetett hangzások is megvalósíthatók. Megszakításra képtelen (azaz egyszerre egy hang vagy dallam lejátszására alkalmas (a hatékonyság elérése érdekében a programozók a korábban tárgyalt hangszóróval együtt programozzák, így egyszerre két különböző hang vagy dallam is megszólaltatható)). A hangkártya érdekessége, hogy végerősítővel rendelkezik, így hangfalak rácsatlakoztatásával a kártya hátulján elhelyezett potenciálméterrel a hangerő szabályozható. A kártya 8 bites busszal rendelkezik. Altípusa:
•	AdLib Gold. Elődjéhez képest sztereó változatban készült.
•	Sound Blaster. Mérhetetlen áttörést jelentett, amely OPL3-as processzorral rendelkezett. Igaz az első változatok kezdetlegesek voltak, de ára igencsak magasra rúgott. Nem véletlenül, hiszen alapértelmezés szerint megszakításra képes (tehát egyszerre több hang vagy dallam kiadását is gond nélkül le tudja vezényelni) és programozási szempontból is kényelmes. Első változatai még rendelkeznek végerősítővel (lásd az előző pontban ehhez a témához írtakat), de később ezt elhanyagolták, ugyanis a szoftveres hangerősség-szabályozás és a hangkeverési megvalósítás ezt kizárta. A kártya 8, 16, 32 vagy 64 bites busszal rendelkezik. Altípusai:
•	Sound Blaster 1. 0.
•	Sound Blaster 1. 5.
•	Sound Blaster 2. 0.
•	Sound Blaster Professional. A Sound Blaster továbbfejlesztett sztereó változata. Altípusai:
•	Sound Blaster Professional 1. 0.
•	Sound Blaster Professional 2. 0.
•	Sound Blaster 16. Kivitele alapján sztereó. Ezzel szemben eltűnt róla a végfokszabályozó, azaz erősítő szükségeltetik ahhoz, hogy a belőle kiáramló hangok szabályozhatók legyenek. Altípusa:
•	Sound Blaster 16 ASP (teljes nevén Advanced Signal Processing). A modellt egy külön mikroprocesszorral látták el, amely programozható jelfeldolgozóként működik. A processzor alkalmazza az ADPCM (teljes nevén ADaptive Pulse Code Modulation), a CCITT (teljes nevén Comité Consultatif International Téléphonique et Télégraphique) a-Law és a µ-Law tömörítési algoritmusokat.
•	Sound Blaster AWE 32 (teljes nevén Advanced Wave Effects 32). Az előző pontban leírt kártya továbbfejlesztett változata, amelybe beépítettek egy EMU 8000 névre hallgató szintetizátor processzort. Ezáltal a lehetőségek olyan szintre emelkedtek, amivel komplett alkotások készíthetők, olyanok is, amelyekhez normál esetben egy teljes együttes szükségeltetne. Altípusa:
•	Sound Blaster AWE 64 (teljes nevén Advanced Wave Effects 64). Az előző verzió továbbfejlesztése, egy úgynevezett live névre hallgató kiegészítéssel, mely olyan speciális effekteket tartalmaz, mely segítségével a lejátszandó állományok különböző hangzásban hallgathatók.
	A Sound Blaster hangkártyacsalád annyira brilliánsan sikerült, hogy fejlődése során számtalan extrával látták el, amelyek eddig ismeretlenek voltak:
•	AdLib/AdLib Gold kompatibilitás. A kártya vezérlőprocesszora képes ilyen üzemmódban működni, így az erre a modellre írt effektusok is könnyedén lejátszhatók.
•	CD csatlakozás. A kártya belső részén foglal helyet. A 4. 4.-es fejezetben már szóltunk a CD ROM egységről, és világossá vált, hogy ezen tároló perifériák némelyike külön vezérlőkártyát igényelt. A Creative Labs™ ezen próbált segíteni, amikor egy olyan kommunikációs csatlakozóval látta el a kártyát, amely segítségével egy kártyahely megspórolhatóvá válik. Az ezzel kompatibilis gyártmányok: Mitsumi™, Panasonic™ és Sony™.
•	Hangszóró bemenet. Szintén egy érdekes lehetőség, ami segítségével a számítógép hangszóróját lehet a kártyára kötni. Ezáltal az ott kibocsájtott hangok a hangkártyán szólaltak meg.
•	Hullámforma tábla. Ennek segítségével a kártya memóriája gyárilag tartalmazott számtalan hullámformát (hangszert), amelyet a felhasználó tetszőlegesen alkalmazhatott.
•	Joystick-port (game-port dugaszolóaljzattal). Az 1. 5. 1. fejezetben már szóltunk róla. A kártya tervezői úgy gondolták, hogy lehetőséget adnak azok számára, akik szeretnének botkormányt használni, de számítógépükön nem szerepel ezen kommunikációs csatorna.
•	MIDI (teljes nevén Music Instrumental DIgital). Az előző pontban írt joystick-portot használja, mivel a két dugaszolóaljzat lábkiosztása megegyező. A MIDI tulajdonképpen a szintetizátorok kedvelt eszköze (nem véletlenül nevezik a számítógép zongorájának), amely segítségével előre bedigitalizált hangszerek hangjait lehet megszólaltatni. Ezáltal megoldható, hogy egy-egy zeneszám különböző hangszeren szólaljon meg. A számítógépen előre megírt dallamok MIDI formátumra való konvertálásával elérhető, hogy a szintetizátoron azok lejátszhatók legyenek.
•	Mikrofonbemenet (JACK dugaszolóaljzattal). Mikrofon hozzáadásával emberi beszéd bevitelére is lehetőség nyílik.
•	Vonalbemenet (JACK dugaszolóaljzattal). Külső egységről hangokat vihetünk a kártyához, azaz digitalizálhatunk.
•	Vonalkimenet (JACK dugaszolóaljzattal). Külső egységekkel összekapcsolva a hangkártyából kiáramló hangok meghallgathatók, illetve rögzíthetők.
•	Gravis Ultrasound. Egy 32 bites busszal rendelkező modell, amely teljesen új korszakot nyitott a hangkártyák világában. Sajnos nem kompatibilis sem az AdLib, sem a Sound Blaster hangkártyákkal, bár emuláció segítségével az azokra írt effektusok lejátszhatóvá válnak rajta. Az eltérés abban mutatkozik, hogy a kártya egyéni memóriájában a felhasználó által készített hullámformák is tárolhatók.
	A hangkártyák egyéni portcímek segítségével kommunikálnak. Ezeket a kártyákon található jumperek segítségével is lehet állítani annak érdekében, hogy más berendezésekkel ne különbözzenek össze.
	A fejezetben már szó volt arról, hogy bizonyos hangkártyák nem rendelkeztek végfokszabályzóval, azaz a hangok “maximális hangerővel” jutottak a külvilágba. Ez igencsak bosszantó és kellemetlen, ugyanis szoftveres úton nem mindig lehet szabályozni ezt az erősséget. Ráadásul, nem minden felhasználó rendelkezik HI-FI (teljes nevén HIgh FIdelity) erősítővel és hangfalakkal.
	Ennek megoldására piacra került egy interaktív hangfal névre hallgató berendezés. Ez a műanyagból készült hangfalpáros rendelkezik egy miniatürizált erősítővel (amely feszültségigénye 9 volt, amelyet vagy elemről, vagy redukáló transzformátor közbeiktatásával a hálózati csatlakozóból nyer), állapotjelző lámpával, hangerősség-szabályozóval és kapcsológombbal. A felhasználó feladata, hogy ezen hangfalpárost a kártya megfelelő kimenetére csatlakoztassa, majd feszültség alá helyezéssel a berendezés máris működőképessé válik. A megoldás továbbfejlesztett változata a monitorra szerelhető kivitel, amely esetében a jobb- és a bal hangfal a monitorház megfelelő oldalán foglalt helyet.
	Ezen hangfalak teljesítményét névleges értékekkel mérik (PMPO (teljes nevén Peak Music Power Output)). Azaz olyan kimeneti erősséget adnak meg (watt-ban mérve), amely végrehajtására maximálisan képes lenne a berendezés.
	A fejezetben szó volt a hangdigitalizálásról, azaz arról a technikai megoldásról, amikor külső egységről (például magnetofon, mikrofon) hangok, zenei effektek jutnak el a számítógéphez. A hangdigitalizálás esetében három fontos tényező mérvadó, amely egyszer és mindenkorra meghatározza a digitalizálás minőségét:
•	Kvantálás. Az amplitudóminták (azaz az analóg hangjel elemei) átalakítását egy analóg-digitális átalakító végzi, amelynek meghatározott számú bináris adatszó áll a rendelkezésére. Minél nagyobb az adatszó nagysága, annál finomabb a kvantálás, azaz annál pontosabban lehet rekonstruálni az eredeti analóg jelet. A kvantálás mérete 8 vagy 16 bit lehet.
•	Mintavételi frekvencia. Értéke meghatározza a rögzíteni kívánt hangfrekvenciás jel frekvenciatartományát (azaz, hogy egy másodperc alatt hány mintavétel történik). Minél magasabb az értéke, annál “mélyebben”, annál pontosabban történik az analóg jelekből történő mintavétel. A mintavételi frekvencia mérete a különböző auditív eszközök esetében a következő:
•	11,025 KHz. Analóg mikrofon.
•	22,05 KHz. Analóg hanglemezjátszó, magnetofon, rádióadás.
•	32 KHz. Digitális rádióadás.
•	44,1 KHz. CD lejátszó, képmagnó.
•	48 KHz. Digitális magnetofon.
•	Minőség. A hangminta sztereó vagy mono mivoltát határozza meg. A különbség a két verzió között, hogy sztereó hangminőség esetében a kapott értéket meg kell még kettővel szorozni, ugyanis ez esetben mindkét csatorna (jobb és bal) jeleit rögzíteni kell.
	Hangminta Méretének Kiszámítása
	
	Ebben a pontban ismét közreadunk egy képletet, amely segítségével kiszámítható, hogy mekkora tárterület szükségeltetik digitalizált hangjaink tárolásához.
	<mintavételi frekvencia> · <kvantálási szóhossz> [· 2]* [: 8 : 1024]** · [időintervallum]***
	*: a szögletes zárójelben levő érték opcionális, azaz elhagyható. Csak akkor használatos, ha a felvételt sztereóban szeretnénk rögzíteni.
	**: a szögletes zárójelben levő értékek opcionálisak, azaz elhagyhatók. Azért célszerű ötvözni a képletbe, mert a kiszámított értéket bitben kapjuk meg, amelyet igencsak kényelmetlen kezelni. Ezáltal kilobyte-ba válthatjuk át az eredményt.
	***: maga a képlet egy másodpercnyi hanganyag kiszámítására alkalmas, ami annyit jelent, hogy ennél nagyobb időintervallum esetében a kapott értéket a megfelelő váltószámmal  meg kell szorozni (például egy perc esetében 60-szoros szorzatot jelent).
	Példa A Hangminta Méretének Kiszámításához
	
	Számítsuk ki egy 22,05 KHz mintavételi frekvenciával, 16 bites kvantálással digitalizált sztereó hanganyag 1 percnyi anyagának méretét. A képlet alkalmazása után a következő értéket kapjuk:
	22050 · 16 · 2 : 8 : 1024 · 60  5167 kilobyte
	Az alfejezet végén technikai előretekintésként következzen egy olyan hangkártya bemutatása, amely már évek óta kapható a piacon, mégis egyedülálló. Ez a rádiós hangkártya, amely tartalmaz egy áramköri kiegészítést, amely segítségével FM (teljes nevén Frequency Modulation) hullámhosszon sugárzott rádióadók adásai foghatók. Így a felhasználó munka közben hallgathatja a kívánt rádióadót.
	
	5. 5. Fejezet: Kommunikációs Kártya
	
	További Elnevezése		Communication Card	
	Kivitel		Belső	
	Kezelőprogram		Nem Szükségeltetik	
	Nevesebb Gyártók	•	Acard™ 
•	Acorp™ 
•	Adaptec™ 
•	Adlib™
•	Advansys™ 
•	Always™
•	AMD™ (teljes nevén Advanced Micro Devices)
•	Amptron™ 
•	Andromeda™
•	Arco™
•	Argosy™ 
•	Arowana™ 
•	ASUS™ 
•	Atronics™ 
•	Atto™
•	Belkin™ 
•	Boca™
•	Buslogic™ 
•	Byte Runner™ 
•	C One™
•	Centos™
•	Chinon™ 
•	Ciprico™
•	CMD™
•	CTL™ (teljes nevén Compter TechnoLogy)
•	Computone™ 
•	Comtrol™ 
•	Conner™ 
•	Crestor™ 
•	Crystal™
•	Cybermax™
•	CYIC™
•	Cyqve™
•	Data Expert™ 
•	DTC™ (teljes nevén Data Technoloy Corporation)
•	DFI™ 
•	Diamond™
•	Digital™
•	Dilog™ 
•	Dolphin™
•	Domex™ 
•	DPT™ 
•	Eiger™
•	Epson™ 
•	Evoc™
•	Expert™
•	Fujitsu™ 
•	Future™
•	Goldstar™ 
•	GSI™ 
•	Gtek™ 
•	Hewlett-Packard™
•	Hypertec™
•	IBM™ (teljes nevén International Business Machines) 
•	ICP™
•	Infotrend™
•	Initio™ 
•	Intel™ 
•	Interphase™
•	Ioi™
•	Iwill™
•	JCIS™ 
•	Kingbyte™ 
•	Koutech™
•	Kouwell™
•	Lacie™
•	Lava™
•	LG™
•	Linksys™ 
•	Lomas™
•	Longshin™ 
•	LSI™
•	Magicram™ 
•	Maxtor™ 
•	MRI™
•	Mylex™ 
•	NCR™ 
•	New Media™ 
•	Onspec™
•	Paradise™ 
•	Pathlight™
•	Pe Logic™
•	Perceptive™
•	Pine Group™ 
•	Promise™
•	Qlogic™ 
•	Quantum™ 
•	Quatech™
•	Quick™
•	Qvision™
•	Rancho™
•	Seagate™ 
•	Siig™ 
•	Socket™
•	Sunix™
•	Symbios™
•	Synchrotech™ 
•	Tekram™
•	Toshiba™ 
•	Tripace™ 
•	Tyan™
•	Vela™
•	Visiontek™ 
•	Vivid™
•	Western Digital™ 
•	Winic™
•	Yedata™ 
•	Z World™	
	
	A 4. 3-as fejezeteben már előrevetítést adtunk róla, a merevlemezek számítógép szintű kezelésénél.
	Ennek a fejezetnek a témája az IDE (teljes nevén Integrated Device Equipment) kártya bemutatása. Ezt a berendezést még a mai napig használják, bár egyre nagyobb ütemben kezdi átvenni a helyét a SCSI (teljes nevén Small Computer System Interface) kezelőfelület.
	A kártya az alaplap valamelyik bővítőhelyén foglal helyet, bár helytakarékossági célból számtalan alaplapban integrálva található. Feladata, hogy az összes külső és belső perifériát (legyen az kimeneti, bemeneti vagy tároló) működtesse, azaz lehetővé tegye a számítógép számára, hogy azok egymással (illetve a számítógép más részeivel) kommunikálhassanak.
	A modernebb kártyák, alaplapok és operációs rendszerek rendelkeznek az úgynevezett P & P (teljes nevén Plug & Play) technológiával, amelynek működése a következő: a számítógép bekapcsoláskor ellenőrzi az összes hozzá csatlakoztatott hardver elemet. Ha számára újat talál (újnak fogható fel azon elem is, amelyet egyszerűen kicseréltek), akkor azt azonnal felismeri, és erről értesíti a felhasználót (bizonyos esetekben külön vezérlőprogramot is kér, ha ez feltétlenül szükséges).
	A számítógép tárolja, hogy mely perifériák vannak hozzá kapcsolva. Indításkor valójában ezen információhordozó tartalmát vizsgálja, és ez alapján veszi észre az esetleges módosulatokat.
	
	5. 6. Fejezet: Hálózati Kártya
	
	További Elnevezése		Network Card	
	Kivitel		Belső	
	Kezelőprogram		Szükségeltetik	
	Nevesebb Gyártók	•	3 Com™ 
•	4 Sight™ 
•	A Trend™
•	Abaco™
•	Accton™ 
•	Acer Netxus™ 
•	Acorp™ 
•	Actiontec™ 
•	Adaptec™ 
•	ADC Kentrox™ 
•	Addonics™ 
•	Addtron™ 
•	Adlib™
•	Adtran™
•	Allied Telesyn™
•	Allion™ 
•	Alloy™ 
•	Ambicom™ 
•	AMD™ (teljes nevén Advanced Micro Devices) 
•	Amegroup™ 
•	Amigo™
•	Ancor Datacomm™ 
•	Ansel Comm™ 
•	Aopen™ 
•	Archtek™ 
•	Argosy™ 
•	Artisoft™ 
•	Artmedia™ 
•	Asante™ 
•	Asonic™ 
•	ASUS™ 
•	AT&T™ 
•	Aten™ 
•	Atlantic™ 
•	Attachmate™ 
•	Aus Linx™
•	Avsys™ 
•	Axis™
•	Banyan™ 
•	Bay™
•	Best Data™
•	Boca™
•	BOS™ 
•	Buslogic™ 
•	C One™
•	Cabletron™
•	Careca™
•	Catery™
•	Celan™
•	Chase™
•	CIS™ 
•	Cisco™ 
•	Cnet™ 
•	Compex™ 
•	CTL™ (teljes nevén Compter TechnoLogy)
•	Computone™ 
•	Comtec™
•	Comtemporary Control Systems™ 
•	Crystal™
•	Cybex™
•	Cyclades™ 
•	Cyqve™
•	D&B™
•	D Link™ 
•	Danpex™ 
•	Data Expert™ 
•	Davicom™ 
•	Dayna Comm™ 
•	DCA™ 
•	DFI™ 
•	Dotop™ 
•	Eagletec™
•	Echo™
•	Edimax™ 
•	EFA™
•	Efficient™
•	Eiger™
•	ELSA™
•	Encore™ 
•	Entrega™ 
•	Epson™ 
•	Equinox™ 
•	Espco™
•	Eurotech™ 
•	EXP™
•	Expert™
•	Extended™
•	Farallon™ 
•	Fida™
•	Fujitsu™ 
•	Gateway 2000™ 
•	Gemtek™
•	Genius Kye™ 
•	Grey Cell™ 
•	GVC™ 
•	Hawking™
•	Hewlett-Packard™
•	Holtek™
•	Hypertec™
•	IBM™ (teljes nevén International Business Machines) 
•	Ikon™ 
•	IMC™
•	Infotel™ 
•	Intel™ 
•	Interphase™
•	Jaton™
•	JCIS™ 
•	JVC™ 
•	Kingmax™ 
•	KTI™
•	KTX™ 
•	Lanbit™ 
•	Lancast™ 
•	Lankom™ 
•	Lanstar™ 
•	Lasat™ 
•	Level One™ 
•	Linksys™ 
•	Longshin™ 
•	Macally™ 
•	Madge™
•	Magicram™ 
•	Maxtech™ 
•	Megahertz™ 
•	Microdyne™ 
•	Micronet™ 
•	Milgo™
•	Moldat™ 
•	MRI™
•	Mylex™ 
•	Nalcom™ 
•	NCR™ 
•	NDC™ 
•	Netronix™ 
•	Netsurf™
•	Networth™ 
•	New Media™ 
•	Octeck™ 
•	Olicom™ 
•	Origo™ 
•	Ovislink™ 
•	Paradise™ 
•	Paradyne™ 
•	Pine Group™ 
•	Planet™ 
•	PMX™ 
•	Powercomm™ 
•	Pretec™ 
•	Protac™
•	Proteon™ 
•	Psion Dacom™ 
•	Puredata™ 
•	Racal Interlan™ 
•	Realtek™
•	Rise™
•	Rockwell™ 
•	RPT™
•	Rulink™ 
•	S3™ 
•	Sedlbauer™ 
•	Servertech™ 
•	Shiva™ 
•	Simple™
•	SIS™ 
•	SMC™ 
•	SMP™
•	SMS™
•	SNP™
•	Socketcom™ 
•	Sonic™ 
•	Starlan™ 
•	Starservers™ 
•	Sun Moon Star™ 
•	Surecom™ 
•	SVEC™ 
•	Synchrotech™ 
•	Syskonnect™ 
•	Taicom™ 
•	TDK™
•	TFL Lan™
•	Thomas Conrad™ 
•	Thundermax™ 
•	Toplink™
•	Toshiba™ 
•	Trendware™ 
•	Trust™ 
•	Tyan™
•	Umax™ 
•	UMC™ 
•	Ungermann Bass™ 
•	Uniform™
•	Utopian™
•	Vegas™ 
•	Vintion™
•	Visiontek™ 
•	Volktek™
•	Wavelan™ 
•	Western Digital™ 
•	Winbond™ 
•	Winic™
•	Wisecom™ 
•	Xircom™ 
•	Zero One™
•	Zynx™	

A számítógéphálózatok megjelenésüktől fogva hatalmas sikert arattak, hiszen segítségükkel elérhetővé vált a régen áhított erőforrás-megosztás, azaz egyszerre, egy időben több felhasználó is használhatta ugyanazon adatokat. Nem véletlen tehát, hogy a világhálózat is ebből az elképzelésből nőtte ki magát.
A számítógéphálózatok egyik alapvető hardver eleme a hálózati kártya, amely buszrendszere alapján XT (teljes nevén eXtended Technologie), ISA (teljes nevén Industry System Application), EISA (teljes nevén Extended Industry System Application) és a közkedvelt PCI (teljes nevén Peripherial Component Interconnect) lehet, bár a modernebb alaplapokon ezt is megtaláljuk integrált formában.
A Hálózati Kártya Elemei

•	Állapotjelző lámpák. Általában kettő, esetleg három található rajta. Feladatuk, hogy jelzéseket küldjenek a felhasználó felé. A hibák jelzésére piros-, a bekapcsolt állapot jelzésére borostyánsárga-, míg az adatátvitel jelzésére zöld színű LED (teljes nevén Light Emitting Diode) szolgál. Ez utóbbi villogásával jelzi az adatátvitel intenzitását.
•	BOOT EPROM. A 4. 1-es fejezetben kifejtettük, itt csak említést teszünk róla.
•	Csatlakozófelület. Lehet BNC (teljes nevén BayoNet loCking), soros (RS-232), vagy UTP (teljes nevén Unshilded Twisted Port).
•	Vezérlőprocesszor. Szinte elképzelhetetlen lenne nélküle, hiszen ez vezérli a kártyán folyó adatáramlatokat.
	
	5. 7. Fejezet: Grafikus Kártya
	
	További Elnevezése		3 Dimension Fixing Card	
	Kivitel		Belső	
	Kezelőprogram		Nem Szükségeltetik	
	Nevesebb Gyártók	•	Acorp™
•	Aopen™
•	Asus™
•	Ati™
•	Biostar™
•	Diamond™
•	Eagle™
•	Joy Media™
•	Matrox™
•	Nvidia™
•	S3™
•	Woodoo™	
	
	A vektorgrafika elterjedése követelte meg elsőként. Ezen grafikai ágazat jellemzője, hogy a térben pontokat helyeznek el, amely pontokat a megfelelő algoritmus segítségével vonalakkal összekötnek. Az így keletkezett poligonokat vagy testeket megfelelő textúrával látják el. Ezek mozgatása esetén elegendő csak a pontok helyét változtatni, az algoritmus ezt követve rajzolja a vonalakat és igény esetén festi a kapott alakzatot.
	A fent említett művelet nagyon időigényes, és még nagyobb precizitást követel meg. A processzor hibás számítási eredményei torz képeket okozhatnak, ezért egy olyan egységre volt szükség, amely saját processzorral és memóriával rendelkezik, amely egyedüli feladata ezen kényes műveletek elvégzése.
	Így készültek el a három dimenziós grafikát kiegészítő kártyák, amelyek már korszerű buszrendszert igényelnek (a PCI (teljes nevén Peripherial Component Interconnect) alapkövetelmény). A hardver olyan nagy sikert aratott, hogy számtalan játékprogram is használja, sőt manapság szinte elképzelhetetlen a grafika területén.
	
	5. 8. Fejezet: Készülékház
	
	További Elnevezései	•	House
•	Rendszerdoboz	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Nem Szükségeltetik	
	Nevesebb Gyártók	•	DAT™
•	Escom™
•	Hewlett-Packard™
•	IBM™ (teljes nevén International Business Machines)
•	Intel™
•	Mtek™
•	NEC™
•	Olivetti™
•	Packard Bell™
•	Panatek™
•	Telecom™	
	
	A rendszerdoboz azon hardver, amelybe a korábban tárgyalt perifériák helyet kapnak. Itt természetesen a belső perifériákra gondolunk, hiszen azok áramellátásáról, helyigényéről is gondoskodni kell. Magát a rendszerdobozt erre a célra fejlesztették ki.
	A Készülékház Elemei
	
•	Bekapcsolásjelző. Általában egy zöld színű LED (teljes nevén Light Emitting Diode), amely a számítógép bekapcsolt állapota alatt folyamatosan világít. Kikapcsoláskor vagy hidegindításkor kialszik.
•	Billentyűzár. Speciális kulcs segítségével elérhető, hogy elfordítása után az alaplapon olyan jelet generál, amely a billentyűzet bemenetét blokkolja. Így a gyakorlatlan és avatatlan felhasználók számára a számítógép használhatatlanná válik. Azonban minimális hardveres ismerettel a billentyűzár nagyon könnyedén hatástalanítható.
•	Géphasználati időkijelző. A sebességkijelzőhöz hasonlóan működik, azzal a különbséggel, hogy egy csökkentett funkciókkal ellátott időzítő egység kapcsolódik hozzá. A számítógép indításakor (legyen az hideg vagy meleg (később még mindkettőről szó lesz)) nullázódik. Feladatkörét tekintve arra szolgál, hogy mérje egy-egy felhasználó számítógép előtt eltöltött idejét (elsősorban akkor van jelentősége, amikor a gépidő regisztrálása fontos). A kijelző óra, perc, másodperc formájában mutatja az időt. A legtöbb készülékház azonban nem tartalmazza.
•	Merevlemez állapotjelző. Piros (esetleg más) színű, és a merevlemezes műveleteknek megfelelően villog. A hajlékonylemezes meghajtók önálló állapotjelző lámpával rendelkeznek, míg a merevlemezek kis százaléka van ellátva ezzel a kiegészítővel. Azt azonban tudni kell, hogy a merevlemezek általában takarva vannak a külvilág elől, ezért szükségeltetik ezen kiegészítés.
•	Reset kapcsoló. Valójában egy nyomógomb, amely hidegindításra (később még szó lesz róla) használható. Hatása megegyezik a főkapcsolóéval (ami a tápegységen található), azaz folyamatosan benyomott állapotban nem engedi feszültséghez jutni a számítógépet.
•	Sebességkijelző. A processzor gyorsaságát mutatja megahertzben. Csak bizonyos modellek esetében fordul elő, ám modernebb processzorok használatakor hamis értékeket mutat. Magyarázata abban keresendő, hogy a kijelző egyszerre két vagy három számérték megjelenítésére képes. A sebesség kijelző oldalán jumper-ek találhatók, amelyek segítségével elérhető a kijelző “programozása”, azaz tetszőleges formák, esetleg betűk is előcsalogathatók.
•	Tápegység. A külvilágból érkező feszültséget (110- vagy 220 volt (ezeket egy kapcsoló segítségével lehet állítani)) redukálja 3, 5 vagy 12 voltra a benne helyet foglaló tekercs segítségével. Teljesítménye XT (teljes nevén eXtended Technologie) modellek esetében 130-, míg AT (teljes nevén Advanced Technologie) modellek esetében 180-220 watt.
	Maga a tápegység terheletlen állapotban (azaz amikor nincsenek perifériák rákötve) is bekapcsolható. Ekkor a feszültségredukció mellett a hűtőventillátor (amely 12 volt feszültséget igényel) is beindul, azonban a tápegység kimeneti pontjain nem biztos, hogy a fent írt feszültségeredmények fognak szerepelni. Rövidzárlat esetében egyik tápegység sem károsodik, ugyanis 20 ezredmásodpercen belül lekapcsolja valamennyi kimenetét (ennek ellenére mindegyikben található egy biztosíték arra az esetre, ha valamilyen hiba folytán ez a lekapcsolás nem jönne létre). Visszakapcsolás után 300 ezredmásodperc késleltetéssel indítható újra a rendszer.
	A tápegységek mindegyike összhangban van a készülékházzal, már csak azért is, mert azzal együtt kerül forgalomba. A tápegységeken az 5,25- illetve 3,5 colos háttértárolókhoz négypólusú feszültségcsatlakozók találhatók (ezek száma (illetve kombinációja) függ a beépíthető tároló perifériák számától és méretétől), ami mellett helyet kap egy kétszer hat pólusú csatlakozó is, amely az alaplapot látja el feszültséggel.
	Bizonyos tápegységeken található egy 220- vagy 110 voltos feszültséget hordozó kimenet (a már korábban említett állapotkapcsoló átváltása után kerül bele a megfelelő feszültség), amelyre olyan monitorok csatlakoztathatók, amelyek innen veszik fel a szükséges áramot. Előnyük, hogy a gép be- illetve kikapcsolásakor a monitor is megfelelően kapcsolódik.
•	Turbó kapcsoló. Kétállapotú kapcsoló, amely segítségével a számítógép hatásfoka 120-130%-kal növelhető. A turbó kapcsoló csak azon készülékházakon bír jelentőséggel, amelyben olyan alaplap található, ami támogatja ezen funkciót (az újabb modellek eleve “turbósítva” vannak).
•	Turbó kijelző. Színe borostyánsárga. A fent említett turbó kapcsoló állapotát jelzi.
A fent említett kapcsolók, kijelzők és billentyűzár egytől-egyig az alaplapra csatlakoznak. Hibás bekötésük nem okozhat zavart.
Készülékház Típusok

Az alábbi táblázatban összefoglaljuk azon négy készülékház egyes formáit, amelyek előfordulnak a számítástechnika piacán.

Készülékház	Méret*	Feszültségkapcsoló	Meghajtóhelyek	
Asztali	54 cm · 14 cm · 41 cm	Oldalt	1-2 · 5,25” + 1 · 3,5” 	
Baby	41 cm · 17 cm · 36 cm	Oldalt/Elöl	2-3 · 5,25” + 1-2 · 3,5”	
Mini Torony	40 cm · 33 cm · 18 cm	Elöl	2-3 · 5,25” + 2-3 · 3,5”	
Szerver Torony	23 cm · 68 cm · 45 cm 	Elöl	3-4 · 5,25” + 3-4 · 3,5”	

*: a méret feloszlása: hosszúság · magasság · szélesség.
A táblázat adatai tájékoztató jellegűek. Számtalan olyan cég létezik a piacon, amely egyedi méretű számítógépházakat készít (ezek általában egyedi tulajdonságokkal is rendelkeznek, mint például a meghajtókat védő mozgatható plexi-előlap, vagy a biztonságos széles lábak).

A Bekapcsolás Menete És A Hidegindítás

Az alábbiakban nézzük lépésről-lépésre, hogy mi történik a számítógép világában bekapcsoláskor, illetve hidegindításkor (nevét onnan kapta, hogy ha a számítógép abszolút nem reagál parancsainkra a jelenséget “lefagyásnak” nevezzük).
.	lépés: a számítógép önteszt programja megvizsgálja az összes belső egységet, a monitor illesztő kártyát és a billentyűzetet. Ha valamilyen hibát észlel (például az egyik korábban még használt egység nincs a helyén vagy hibás) megpróbálja a monitoron megjelentetni, de ha ez valamilyen oknál fogva lehetetlen, hangjelzés formájában figyelmezteti a felhasználót. Az alábbi táblázatban összefoglaljuk az általános értelemben vett füttykódokat (bizonyos alaplapmodelleknél ezen kódok változhatnak):

Füttykód Szünet	Hibaforrás	
1-1-3	CMOS áramkör írása/olvasása	
1-1-4	ROM BIOS ellenőrző összeg képzés	
1-2-1	Számláló-időzítő kezdeti beállítások	
1-2-2	DMA inicializálás	
1-2-3	DMA lapregiszter írás/olvasás	
1-3-1	RAM frissítés működésének ellenőrzése	
1-3-3	Első 64 kilobyte RAM áramkörök és adatvonal tesztje	
1-3-4	Első 64 kilobyte RAM páros/páratlan logikája	
1-4-1	Első 64 kilobyte RAM címvonal tesztje	
1-4-2	Első 64 kilobyte RAM paritása	
2-1-1	Első 64 kilobyte RAM 0. bitjének ellenőrzése	
2-1-2	Első 64 kilobyte RAM 1. bitjének ellenőrzése	
2-1-3	Első 64 kilobyte RAM 2. bitjének ellenőrzése	
2-1-4	Első 64 kilobyte RAM 3. bitjének ellenőrzése	
2-2-1	Első 64 kilobyte RAM 4. bitjének ellenőrzése	
2-2-2	Első 64 kilobyte RAM 5. bitjének ellenőrzése	
2-2-3	Első 64 kilobyte RAM 6. bitjének ellenőrzése	
2-2-4	Első 64 kilobyte RAM 7. bitjének ellenőrzése	
2-3-1	Első 64 kilobyte RAM 8. bitjének ellenőrzése	
2-3-2	Első 64 kilobyte RAM 9. bitjének ellenőrzése	
2-3-3	Első 64 kilobyte RAM 10. bitjének ellenőrzése	
2-3-4	Első 64 kilobyte RAM 11. bitjének ellenőrzése	
2-4-1	Első 64 kilobyte RAM 12. bitjének ellenőrzése	
2-4-2	Első 64 kilobyte RAM 13. bitjének ellenőrzése	
2-4-3	Első 64 kilobyte RAM 14. bitjének ellenőrzése	
2-4-4	Első 64 kilobyte RAM 15. bitjének ellenőrzése	
3-1-1	Másodlagos DMA vezérlő regiszter teszt	
3-1-2	Elsődleges DMA vezérlő regiszter teszt	
3-1-3	Elsődleges megszakításvezérlő maszk regiszter teszt	
3-1-4	Másodlagos megszakításvezérlő maszk regiszter teszt	
3-2-4	Billentyűzetvezérlő teszt	
3-3-4	Képernyőinicializálás	
3-4-1	Képernyőeltérítés rendszer teszt	
3-4-2	Videomemória keresés	

.	lépés: a processzor a memória F000 : FFF016 címétől kezdi el végrehajtani az utasításokat, ahol a bekapcsolási önteszt leellenőrzi a processzort és a memóriát.
.	lépés: a processzor felprogramozza és egyben ellenőrzi az időzítő egységeket, a megszakítási- és direkt memóriaátviteli vezérlőket, a lapregisztereket és frissíti a dinamikus memóriákat is.
.	lépés: a processzor ellenőrzi a billentyűzetet és az alsó memóriaterületet.
.	lépés: a processzor megállapítja a monitorvezérlő típusát, és felméri memóriájának méretét. Ezek után a felhasználó már a képernyőn is követheti a rendszerfelállítás további lépéseit.
.	lépés: a processzor feltölti a megszakítási vektortáblázatot a megfelelő adatokkal (a táblázat az alsó memóriában kap helyet). Megállapítja a memória méretét, az alkalmazott lemezes egységek típusát, a billentyűzet típusát és a soros illetve a párhuzamos vonalakat.
.	lépés: a processzor megpróbálja beolvasni az “A” jelű hajlékonylemezes meghajtóról az operációs rendszert. Ha ez sikeres, a vezérlés átadódik a felhasználónak. Ha nem, próbálkozik a “C” jelű meghajtóval (érdemes megjegyezni, hogy bizonyos alaplapoknál ez a sorrend felcserélhető, sőt az újabb modelleknél a CD ROM (teljes nevén Compact Disc Read Only Memory) is bevehető ebbe a körbe). Ha a betöltés sikeres, szintén a felhasználóé a vezérlés joga, ám ellenkező esetben hibajelzés következtében a rendszer felállása megszakad, és mindaddig ebben az állapotban marad, amíg a felhasználó nem korrigálja a hibát.
A Bekapcsolás Menete Melegindítás Esetén

A hidegindítással szemben (amit a készülékházon levő reset gomb benyomásával érhetünk el) a melegindítás egy sokkal emberközelibb és barátságosabb megoldás (sajnos előfordul, hogy mégis ezt a drasztikusabbat kell választanunk).
A melegindítás a legtöbb operációs rendszerben az Alt, Ctrl (XT (teljes nevén eXtended Technologie) számítógépek esetében Control névvel fémjelezve) és a Del (vagy Delete) gombok együttes lenyomásával keletkezik. Az előbbi sémánál maradva, a művelet a következőképpen módosul:
.	lépés: a processzor felprogramozza és egyben ellenőrzi az időzítő egységeket, a megszakítási- és direkt memóriaátviteli vezérlőket, a lapregisztereket és frissíti a dinamikus memóriákat is.
.	lépés: a processzor ellenőrzi a billentyűzetet és az alsó memóriaterületet.
.	lépés: a processzor megállapítja a monitorvezérlő típusát, és felméri memóriájának méretét. Ezek után a felhasználó már a képernyőn is követheti a rendszerfelállítás további lépéseit.
.	lépés: a processzor feltölti a megszakítási vektortáblázatot a megfelelő adatokkal (a táblázat az alsó memóriában kap helyet). Megállapítja a memória méretét, az alkalmazott lemezes egységek típusát, a billentyűzet típusát és a soros illetve a párhuzamos vonalakat.
.	lépés: a processzor megpróbálja beolvasni az “A” jelű hajlékonylemezes meghajtóról az operációs rendszert. Ha ez sikeres, a vezérlés átadódik a felhasználónak. Ha nem, próbálkozik a “C” jelű meghajtóval (bizonyos alaplapoknál ez a sorrend felcserélhető, sőt az újabb modelleknél a CD ROM (teljes nevén Compact Disc Read Only Memory) is bevehető ebbe a körbe). Ha a betöltés sikeres szintén a felhasználóé a vezérlés joga, ám ellenkező esetben hibajelzés következtében a rendszer felállása megszakad, és mindaddig ebben az állapotban marad, amíg a felhasználó nem korrigálja a hibát.
Látható tehát, hogy melegindításkor a memória és a hardver elemek nem kerülnek újból nagyító alá, ami jócskán lecsökkenti a betöltési időt.

5. 9. Fejezet: Szünetmentes Tápegység

További Elnevezése	Accumulator	
Kivitel	Külső	
Kezelőprogram	Nem Szükségeltetik	
Nevesebb Gyártó	APC™ (teljes nevén American Power Conversion)	

A szünetmentes tápegység egy nagyteljesítményű akkumulátor, amely általában 5 perctől akár 1-2 órán át is képes lehet a rácsatlakoztatott számítógépnek biztosítani a szükséges feszültséget (ez az érték természetesen csökkenhet, hiszen előfordul, hogy a tápegységre több számítógép, esetleg nyomtató vagy más periféria is csatlakozik).
A szünetmentes tápegységek ára igencsak magas (még azoké is, amelyek pár percnyi mentésre adnak lehetőséget), ezért elsősorban olyan helyeken alkalmazzák, ahol gyakori az áramkimaradás, és ez nagy adatveszteséget okozhat.
Bekapcsolt állapotban a benne elhelyezkedő feszültségszabályozó transzformátor feladata, hogy gondoskodjon arról: a tápegység ne legyen túltöltve, azaz csak akkora feszültségig legyen terhelve, amennyit névlegesen elbír. Áramszünet esetén a vele sorosan összekötött számítógép folyamatosan kapja az áramot, de a tápegység vizuálisan és hangjelzéssel is figyelmezteti erről a felhasználót.

5. 10. Fejezet: Televíziókártya

További Elnevezése	Tuner Card	
Kivitel	Belső	
Kezelőprogram	Szükségeltetik	
Nevesebb Gyártók	•	PCTV™
•	Pixelview™
•	Studio™
•	TV Capture™
•	Videohighway™
•	Wonder™	

Olyan berendezés, melyet egyértelműen arra terveztek, hogy a felhasználó a televízióantennából (legyen az szobai, tető vagy műholdas) kiáramló jeleket a számítógépbe juttassa. Ezzel nem csupán arra nyílik lehetőség, hogy a számítógép monitorán a szükséges segédprogrammal televíziózni lehessen, hanem más egyéb képi manipulációk is végrehajthatóvá válnak.
Különböző tömörítőrendszerek segítségével megoldható, hogy a kép méretbeli szempontból minél kisebb legyen. Leggyakoribb megjelenési formái:
·	MPEG3 (teljes nevén Moving Picture Experts Group 3). A HDTV (teljes nevén High Definition TeleVision) rendszerhez fejlesztették ki. Képfelbontása 1920 · 1080.
·	MPEG4 (teljes nevén Moving Picture Experts Group 4). Valójában a videotelefonokhoz készült, de mivel képes alkalmazkodni ahhoz azon hardver paramétereihez amin alkalmazzák, egyre nagyobb teret hódít. Kezelt számítógépes állományának kiterjesztése az .ASF, .AVI vagy .DIVX. Képfelbontása 176 · 144.
Technikai előretekintésként megjegyzendő, hogy tervezés alatt áll az úgynevezett digitális mozivetítőgép, amely Louis Lumière (1864-1948) és August Lumière (1862-1954) által feltalált analóg mozivetítőgépet váltaná fel. Egyenlőre azonban a tervek még nem valósultak meg, ugyanis ezt a technikát nemzetközi szinten a mai napig használják, mivel képfelbontása 3000 · 2000-esnek felel meg.

5. 11. Fejezet: Táskaszámítógép

További Elnevezései	•	Laptop
•	Notebook
•	Palmtop	
	Kivitel		Külső	
	Kezelőprogram		Nem Szükségeltetik	
	Nevesebb Gyártók	•	Acer™
•	Asus™
•	Compaq™
•	Crito™
•	Gericom™
•	Hewlett-Packard™
•	IBM™ (teljes nevén International Business Machines)
•	Protocom™
•	Toshiba™	
	
	A táskaszámítógépek nem újkeletű találmányok, már hosszú évekkel ezelőtt megjelentek a piacon (igaz - mai szemmel nézve - nevetséges teljesítménnyel). Óriási sikert arattak, és a mai napig a legdrágább számítógépek egyike, sőt bizonyos mobiltelefonokba is beépítik lebutított változatait.
	A táskaszámítógépek mindegyike akkumulátorról működik, de a hozzá tartozó töltő segítségével hálózati feszültségről is üzemeltethető. A lemez, illetve a winchester írási/olvasási intenzitásának megfelelően változik akkumulátorának élettartama, ugyanis ezen műveletek a legenergiaigényesebbek. Mindezek ellenére a mai táskaszámítógépek akár 8-10 órányi üzemre is képesek, ami bőségesen elegendő egy hosszabb repülőút vagy vasúti utazás alkalmával (nem véletlen, hogy nagyon kedvelt a menedzserek és ügynökök körében). A drágább modellekhez tartozik egy úgynevezett dokkoló, amelyre a ráhelyezett gép szolgáltatásai bővülnek (például lehetőség nyílik külső egér vagy monitor használatára), és ezzel párhuzamban az akkumulátor feltöltése is lezajlik.
	Fontos megjegyezni, hogy a táskaszámítógépek (a mobiltelefonokhoz hasonlóan) speciális mellékhatása kisugárzás formájában jelentkezik, amely kórházakban, repülőgépeken befolyásolhatja a különböző érzékeny műszerek működését (például pacemaker-ek, navigációs berendezések).

6. Fejezet: A Számítástechnika Története
	
	Mint minden tudományág, a számítástechnika (vagy más néven: informatika) sem az egyik napról a másikra jött létre. Hosszú évtizedekkel ezelőtt, a XIX. század végén és a XX. század elején bekövetkezett rohamos technikai fejlődésnek, kirobbanásnak köszönhetően egyre több és több tudós foglalkozott a számítógépek gondolatával.
	A számolás igénye már az őskorban felmerült, és az előemberek akkoriban is használtak kezdetleges mértékegységeket és különböző olyan eszközöket, amelyek segítségével mérni lehetett (bár akkoriban a “mérés” mint fogalom ismeretlen volt). Az ókori abakusz vagy logarléc világosan mutatja, hogy az embereket foglalkoztatta olyan szerkezet létesítése, mellyel hiteles módon lehetett méréseket, számításokat végezni (ezt a tényt csak alátámasztja a ma használatos különböző analóg- és elektronikus számológépek használata).
	Lássuk tehát pontokba szedve a számítástechnika történetét a kezdetektől napjainkig:
•	1840. Charles Babbage (1792-1871) analitikus számítógépe.
•	1889. Hermann Hollerith (1860-1920) lyukkártyavezérlésű számítógépe.
•	1916. Az Alkalmazott Tudományok Intézete és az Illionise-i Kutatóintézet harmónikus-analizátoros számítógépe.
•	1927. Az Alkalmazott Tudományok Intézete, a Bell Telephone Laboratory és az International Business Machines integrálegyenletekre visszavezethető problémák megoldására alkalmas analóg számítógépe.
•	1930. Az első analóg számítógép megjelenése Németországban és az akkori Szovjetunióban.
•	1934. Konrad Zuse (1910-1995) Z1, illetve Z3 típusú programvezérelt digitális számítógépe.
•	1942. Az Alkalmazott Tudományok Intézete új differenciál-analizátoros számítógépe.
•	1943. Alan Turing (1912-1954) Colossus nevű számítógépe, amelyet kizárólag kódok feltörésére használtak.
•	1944. Howard Aiken (1970-1973) Mark I. vagy más néven ASCC (teljes nevén Automatic Sequence Controlled Calculator) nevű sorosan vezérelt számítógépe.
•	1946. A Nemzetvédelmi Kutatási Bizottság ENIAC (teljes nevén Electronic Numerical Integrator And Computer) nevű számítógépe.
•	1947. Wallace Eckert (1902-1971) SSEC (teljes nevén Selective Sequence Electronic Calculator) nevű számítógépe.
•	1948. Wallace Eckert (1902-1971) és John William Mauchly (1907-1980) által készített EDVAC (teljes nevén Electronic Discrete Variable Automatic Calculator) nevű elektroncsöves számítógép.
•	1949. Maurice Vincent Wilkes (1913-) EDSAC (teljes nevén Electric Delay Storage Automatic Calculator) nevű univerzális, digitális számrendszerrel működő számítógépe.
•	1950. A Borrughs Laboratory Era 1101-es mágnesdobos, aszinkron működésű bináris rendszerű számítógépe.
•	1951. Az Amerikai Egyesült Államokban megkezdődik az univerzális számítógépek sorozatgyártása. Első példánya a UNIVAC  (teljes nevén UNIVersal And Computer).
•	1952. Szergej Alekszejevics Lebegyev (1902-1974) számítógépe.
•	1953. A Borrughs Laboratory  Era 1103-as (majd később Era 1103A-s) ferritgyűrűs memóriával rendelkező logisztikai számítógépe.
•	1954. A FORTRAN (teljes nevén FORmula TRANslator) programozási nyelv megjelenésével elkészül az első sorozatban gyártott számítógép, az IBM 650.
•	1956. A Compagnie des Machines Bull Gamma 3ET nevű számítógépe.
•	1957. A Dán Műszaki Tudományok Akadémiájának Számítástechnikai Bizottságának Dask nevű számítógépe.
•	1958. A József Attila Tudományegyetem  Kalmár-féle logikai számítógépe.
•	1959. Alwin Walther (1911-1995) DERA (teljes nevén Darmstädter Elektronische RechenAutomat) nevű számítógépe.
•	1965. A magyarországi Központi Fizikai Kutatóintézet Edla, Eng 803, TPA8 (teljes nevén Tárolt Programú Analizátor 8), és TPA 10 (Tárolt Programú Analizátor 10) nevű számítógépei.
•	1971. Ted Hoff (1937-) Intel 4004-es számítógépe.
•	1972. Az Intel 8008-as mikroprocesszorral ellátott számítógépe.
•	1974. Az Intel 8080-as és az RCA 1802-es processzorral készült számítógép.
•	1976. Az Intel 8085-ös, Z80-as és 8084-es mikrokontrollerek, illetve a Tms 1000-es számítógép megjelenése.
•	1978. Az Intel 8086-os és 8051-es mikrokontrollerének megjelenése.
•	1981. Az első személyi számítógép megjelenése.
•	1983. Az XT (teljes nevén eXtended Technologie) számítógép megjelenése.
•	1984. Az AT (teljes nevén Advanced Technologie) számítógép megjelenése 80286-os processzorral.
•	1986. A 80386-os processzor megjelenése.
•	1990. A 80486-os processzor megjelenése.
•	1994. Az 5x86-os processzor megjelenése.
•	1995. A Pentium I-es processzor megjelenése.
•	1997. A Pentium II-es processzor megjelenése.
•	1999. A Pentium III-as processzor megjelenése.
•	2001. A Pentium IV-es processzor megjelenése.
Természetesen arra nem volt lehetőségünk, hogy az összes megjelent számítógépet, vagy számítógép kategóriába tartozó berendezést összegyűjtsük. Ez a vázlatos áttekintés azonban kiválóan alkalmas arra, hogy az olvasó ízelítőt kapjon a nagy tudósok munkáiból, illetve az némi képe legyen a számítástechnika fejlődésének rögös útjáról.

Felhasznált Irodalom

•	Abonyi Zsolt: PC Hardver Kézikönyv
	Computer Books Kiadó, Budapest, 1995.
•	Csépai János: A Számítástechnika Alapjai
	Műszaki Könyvkiadó, Budapest, 1985.
•	Dr. Bíró Károly - Dunky András - Incze János - Máthé Sándor - Molnár Péter - Dr. Puskás Ferenc - Puskás F. Ferenc - Pusztai Zsuzsa - Dr. Selinger Sándor - Székely Tibor: Elektrotechnikai Kislexikon A-L, M-Z.
	Kriterion Kiadó, Bukarest, 1994.
•	Dr. Búzás Attiláné - Dornai Tibor: Munkavédelem
	Műszaki Könyvkiadó, Budapest, 1993.
•	Dr. Cserny László: Mikroszámítógépek
	LSI Oktatóközpont Alapítvány, Budapest, 1994.
•	Dr. Kovács Magda: Mikroszámítógépek Alkalmazása - Értelmező Szótár I. - II.
	LSI Oktatóközpont Alapítvány, Budapest, 1993.
•	Dr. Kónya László: Mikroszámítógépek - Fóliamásolat
	Gábor Dénes Főiskola, Budapest, 1994.
•	Evan Mawdsley - Thomas Munck: Számítógép A Történettudományban - Kezdőknek, Glosszárium
	Osiris Kiadó, Budapest, 1996.
•	Homonnay Péter: Angol - Magyar Számítástechnikai Szótár
	Novotrade Kiadó - Computer Books Kiadó, Budapest, 1992.
•	Ila László: PC Műhely III. - PC-építés, Tesztelés, Eszközkezelés
	Panem Kiadó, Budapest, 1997.
•	Inotai László - Lázár László: IBM PC XT/AT Rendszerprogramozása III. - Rendszermegszakítások
	Novotrade Kiadó, Budapest, 1991.
•	Jodál Endre: Számítástechnikai Alaplexikon I. - Általános Fogalmak
	Cédrus Kiadó, Budapest, 1992.
•	Kiss Zoltán - Lebovitsné Dr. Kálmán Éva - Dr. Tamás Péter - Tóth Bertalan: MS-DOS 6 Felhasználói Szemmel
	Computer Books Kiadó, Budapest, 1997.
•	Kovács Gábor: Számítógép Használatára Való Felkészítés - Diplomamunka
	Gábor Dénes Főiskola, Budapest, 1997.
•	László József: Hangkártya Programozása Pascal És Assembly Nyelven
	Computer Books Kiadó, Budapest, 1995.
•	Pethő Ádám: IBM PC/XT Felhasználóknak És Programozóknak I. - Assembly Alapismeretek
	Számítástechnika Alkalmazási Vállalat Kiadó, Budapest, 1987.
•	R. C. Holland: Mikroelektronika És Mikroszámítógépek - Illusztrált Értelmező Szótár
	Műszaki Könyvkiadó, Budapest, 1990.
•	Racskó Péter: Bevezetés A Számítástechnikába
	LSI Oktatóközpont Alapítvány, Budapest, 1999.
•	Raffai Mária: A Szoftver Világa
	Novodat Kiadó, Budapest, 1995.
•	Tóth Dezső: Multimédia
	LSI Oktatóközpont Alapítvány, Budapest, 1998.
•	Új Magyar Lexikon I., II., III., IV., V. és VI. Kötet
Akadémiai Kiadó, Budapest, 1960.