2002. 01. 14.
Móricz Attila Nokia 9210 tippek

Felhasználói tippek

V/1. rész: „Az elsõ lépések”

Készítette: Móricz Attila szakíró

A Nokia 9210-es kommunikátor már nem csupán teljes körû
kommunikációra képes, hanem alkalmas kisebb, hordozható számítógépet még nem
igénylõ irodai feladatok ellátására is. Ezért egyre több felhasználó számára
jelentheti az ideális megoldást az információk tárolására, kezelésére és a mobil
kommunikációra.

Ezért nagyon fontos, hogy felmérjük, milyen
lehetõségeket biztosít a kommunikátor, és ez mennyire illeszthetõ bele a napi
életünkbe. Látni fogjuk, hogy a magánfelhasználóktól kezdve a csúcsvezetõkig,
mindenki számára tartogat ez az eszköz érdekes meglepetéseket.

Végeredményben az a legfontosabb, hogy aki a
kommunikátor mellett teszi le a voksát, az lehetõleg a telefon minél több
szolgáltatását ki tudja használni, mert akkor lesz az igazán gazdaságos. Ha
pedig a feladatunk gyors és kényelmes elvégzése sikerélményt jelent, akkor jól
választottunk. Amennyiben viszont nem tudjuk kihasználni még részben sem a
kommunikátor adta szolgáltatásokat, úgy a helyzet egészen más. Ilyenkor érdemes
elgondolkodni azon, hogy milyen lehetõségek nyílnának meg elõttünk, ha
kommunikátort használnánk. Játsszunk el a gondolattal, hogy esetleg egy más
munkakörben hogyan tudnánk alkalmazni ezt az eszközt. Így talán még régen
dédelgetett karriervágyaink is megvalósulhatnak.

Ezen útmutató segítségével kis lépésekben
felfedezhetjük a készüléket, megismerhetjük a fõbb szolgáltatásait, amire egy
átlagos felhasználónak szüksége lehet. Az összetettebb feladatok, a
termékmenedzserek napi feladatait támogató szolgáltatások bemutatására a további
útmutatókban kerül sor. Az ismertetõ ábrái hozzásegítik önt, hogy akkor is maga
elé tudja képzelni az eszköz mûködését, ha azt még nem tartja éppen a kezében.

A felfedezõ utunkon folyamatosan haladunk végig a
kommunikátor fõbb funkcióin. Elõbb a telefonálással, névjegyzékkel és
feljegyzésekkel kapcsolatos feladatokat ismerhetjük meg, majd az internetezés
lehetõségeit. Ez utóbbihoz bizonyos elõfizetésekre vagy regisztrációkra lesz
szükség, de azok megszerzésére is ki fogunk térni. Ezzel ön most egy olyan
ismertetõt kap „kézhez”, amely segítségével teljesen ki tudja használni a
kommunikátor szolgáltatásait, és nem kell további forrásokat felkeresnie.

Ismerkedés a kommunikátorral

A kommunikátor felfedezése elõbb a külsõ, majd a belsõ részek
szemrevételezésével indul. Kívül a menü végiglapozásával, belül pedig a
feladatcsoportok gombjainak megnyomásával kaphatunk képet az elvégezhetõ
mûveletek sokaságáról.

Belül a billentyûzeten a felsõ sorban elhelyezkedõ
alkalmazásgombok segítségével válthatunk át egyes alkalmazásokra vagy
feladatcsoportra. Az Office gomb megnyomására például egy olyan mappa
jelenik meg, amelyben alapértelmezésben négy program indítóikonja található meg,
de a Tel gomb „csak” a telefonálásra szolgáló programot jeleníti
meg. Érdemes minden alkalmazásnál és mappánál a Menu gombot is megnyomni,
amelyben a nyilakkal lépkedhetünk végig, és az Esc vagy a Menu
ismételt megnyomásával rejthetjük el.

Már ebbõl is látható, hogy a kommunikátor
felhasználójának nem lesz könnyû dolga, amikor a készülék teljes felfedezésére
vállalkozik. Ezt segítik elõ a dobozban található nyomtatott dokumentumok, a
CD-lemezen lévõ PDF-fájlok, és a Nokia Ügyfélszolgálat segítõkész
munkatársai. Ezzel azonban nem zárul le a segítségek sora, mert az internet is
tartogat további meglepetéseket.

A készülék felfedezése

Amikor a telefont a kezünkbe vesszük, akkor elõbb kívül, majd
belül is átnézzük, amellyel megpróbáljuk felmérni a vele elvégezhetõ
feladatokat. A mobiltelefonhoz szokott felhasználók elõbb a külsõ telefonrésszel
ismerkednek, a csatlakozókat és a telefon menüjét nézik át, mert más
telefonoknál általában ebben ki is merülnek a lehetõségek.

Itt azonban a kommunikátor kinyitásával egy új világ
jelenik meg elõttünk. Hatalmas „vakító” színes kijelzõ, teljes és
kényelmes billentyûzet, amely a belsõ rész használhatóságának egyik alapköve. A
kijelzõ mellett találjuk a parancsgombokat, amelyek az adott programban,
helyzetben legfontosabb parancsokat kiválasztását segítik.

A fedél becsukása után fordítsuk meg a kommunikátort,
és nézzük meg az alsó részét is, ahol további fontos részeket fedezhetünk fel.
Ezek használatára is ki fogunk térni, ezért a feszegetésüket még ne kezdjük el,
különösen ha már használtunk kommunikátort, itt ugyanis másképpen nyílnak a
hátsó „ajtók”.

Kívül telefon

Külsõ megjelenésében a kommunikátor a hagyományos telefonokra
hasonlít, csak kicsit hosszabb és vastagabb. Ezt a nagyobb külsõ méretet a belsõ
rész tartalma indokolja. Ez azonban lehetõséget ad a gombok kényelmesebb
elhelyezésére. Így könnyebbé válik a kezelése, már amennyiben a külsõ részen
kellene valamelyik funkciót kiválasztanunk.

[Az ábrák a PDF-változatban tekinthetõk meg!]

1. ábra. A kommunikátor kívülrõl

Általában a hívások indítása, esetleg egy-egy SMS-sel
kapcsolatos mûvelet elvégzése vagy valamilyen hívásinformáció lekérdezése válhat
szükségessé a külsõ részen. Azért fogjuk azt tapasztalni, hogy az elõzõ
változathoz képest történt változás, mert tovább optimalizálták a telefonrész
menüjét. A valóban fontos funkciók elérhetõk, de semmi több, mert azok már
feleslegesen akadályoznák a felhasználót.

A jobb oldali kis piros körjelzéses gombbal tudjuk ki-
és bekapcsolni a telefonrészt, amely a bejelentkezés után más Nokia telefonok
kijelzõjéhez hasonló megjelenést mutat.

A jobb oldali Names feliratú választógombbal a
névjegyzékeinkben vagy a SIM-kártyánk telefonjegyzékében keresgélhetünk.

Újdonság.
A Names / Options menüben módosíthatjuk a névlistázás forrását
(névjegyzék, adatbázis, SIM-kártya), és a megjelenítés betûméretét is.

A bal oldali Menu gomb megnyomása után a fel és le
nyilakkal lapozhatunk a menüben elérhetõ funkciók között. A Select gomb
megnyomásával léphetünk be a szolgáltatás menüjébe, ahol továbbra is e módon
haladhatunk egyre lejjebb az almenükben.

A telefonrész részletes ismertetését megtaláljuk a
nyomtatott felhasználói segédletben (41. oldaltól). Itt azért nem térünk
ki minden apró részletre, mert amikor ön a kezébe veszi a kommunikátort, akkor
még üres a címjegyzéke, nincs üzenete, és a beállítások jelentõsége sem olyan
mértékû, mint késõbb, egy-egy konkrét probléma megoldásakor.

Hasznos viszont a bal oldali 3+1 körcikkelyt ábrázoló
gomb, amellyel a telefon profiljai között válthatunk. A profilok olyan
beállításkészletek, amelyek a különbözõ események során megszólaló hangokra
vonatkozó beállításokat tartalmazzák. Például a Silent (Néma)
módban alapértelmezésben csak az ébresztõóra ad hangot, más nem. Ezt célszerû
éjszakára kiválasztani. A profilok beállítása a belsõ részen az Extras /
Control Panel / Profiles menüjében módosítható, és a menükben a jobb szélen
megtalálható jelzés menüjében váltható át.

2. ábra. A profilok beállításainak módosítása

Belül számítógép

A kommunikátort kinyitva belül egy valódi számítógépet
találunk billentyûzettel, képernyõvel, processzorral, memóriával, hangszóróval
és mikrofonnal. A Symbian operációs rendszeren futnak a programok,
amelyek megkönnyítik a napi munkánkat. A színes TFT-kijelzõ 4096 színû
megjelenítésre képes, és fényereje több lépésben állítható.

A legfontosabb alkalmazások gyors elérését szolgálják
az alkalmazásgombok, amelyek kisebb méretben a legfelsõ sorban
helyezkednek el. A telefonálás természetesen innen is végrehajtható, ráadásul
lényegesen egyszerûbben. Ilyenkor ugyanis egy kihangosítóval rendelkezõ telefont
használunk, amely jobban érthetõ, nem kell a fejünkhöz emelni, és közben szabad
a két kezünk is.

Külön érdekesség, hogy ilyenkor is átválthatunk másik
alkalmazásra, ahonnan például az információkat kiolvashatjuk, és a hívott féllel
azokat megbeszélve folyamatosan módosíthatjuk, írhatjuk. Az alábbi ábrán éppen
egy Microsoft Excel-kompatíbilis táblázatkezelõ program látható,
ahol egy hitel részleteinek kiszámítása folyik.

3. ábra. A kommunikátor belülrõl egy pénzügyi
számítással

(Nyugodtan ellenõrizhetik: 16%-os kamat mellett az
1’719’000 Ft hitel 36 hónapos visszafizetés esetén fix kamatozással 60’435 Ft
havi törlesztõ részletettel fizethetõ vissza.)

Az elõre telepített programokon kívül további
alkalmazásokat telepíthetünk mi is a számítógépünk segítségével. Ha nincs gépünk
vagy arra nem telepíthetjük (például munkahelyen) a CD-rõl a PC Suite
for Nokia 9210 programot, akkor sem kell aggódni, mert az alábbi címrõl
elérhetõk a CD-n lévõ programok. A webhely a kommunikátorban lévõ webböngészõ
program segítségével megjeleníthetõ.

www.forum.nokia.com (Product Support)

Amennyiben más internetes helyeken is találunk
SIS-kiterjesztésû programokat, akkor azokat is telepíthetjük. Ilyenkor a
telepítés elõtt ellenõrizzük a hely megbízhatóságát (Nokia „OK logó”
meglétét).

Mivel a „számítógépünk” operációs rendszerrel
rendelkezik, ahol a fájlok mappákba rendezve találhatók, így ott a saját
fájljainkat is elhelyezhetjük. Ezeket az asztali vagy hordozható PC-nkrõl
másolhatjuk át. Ha nincs számítógépünk, akkor a fájlokat fogadhatjuk e-mailben,
letölthetjük azokat az internetrõl is, infrán keresztül is áttölthetõk, de a
kommunikátoron létrehozott dokumentumainkkal is dolgozhatunk.

Ugyanúgy fájlokban tároljuk az adatainkat, azokat a
telepített alkalmazásokkal megjeleníthetjük, szerkeszthetjük, elmenthetjük,
esetleg más formátumúra konvertálhatjuk. A dokumentumok utána e-mailben (vagy
faxon) elküldhetõk, de webûrlapok segítségével a webre is feltölthetõk. Ha
pedig további alkalmazásokat telepítünk, akkor azok újabb lehetõségekkel
bõvíthetik ki a kommunikátorunk szolgáltatási körét.

A készülék hátsó része

A kommunikátor hátsó részével az alábbi esetekben kell
foglalkoznunk.

Egy alkalmazás hibás mûködése esetén vagy a megjelenítési
színek állítása után az akkumulátort le kell vennünk, majd vissza kell
helyeznünk. Ez egyenértékû a kommunikátorrész ki- és bekapcsolásával, mivel sem
kapcsoló, sem reset-gomb nincs rajta.

A SIM-kártya cseréje esetén szintén le kell vennünk az
akkumulátort, hogy ahhoz hozzáférjünk. Mindkét esetben elõbb a telefont elõl
kapcsoljuk ki.

Ha úgy akarunk telefonálni, hogy a kommunikátort nem nyitjuk
ki, akkor nem árt ha tudjuk, hogy itt a hangszóró a telefon hátulsó részén van
felül, ellentétben minden más Nokia maroktelefontól (azoknál elõl van a
hangszóró a kijelzõ felett).

Az akku alatti keskenyebb ajtó két oldalról az ujjunkkal
óvatosan aláfeszítve kinyitható, ahonnan a memóriakártya kivehetõ.

Újdonság. A
memóriakártya kivételéhez már nem kell levenni az akkumulátort, de célszerû
kikapcsolni a csere idejére a telefonrészt (lásd az útmutató ajánlását a 25.
oldalon).

A memóriakártya kivételére egy másik behelyezése esetén lehet
szükségünk, vagy például akkor, ha azt áttesszük a Q-EYE digitális
fényképezõgépünkbe, a képek átmásolásához.

A feladatcsoportok tartalma

A billentyûzet felsõ sorában lévõ keskenyebb sötétkék
alkalmazásgombok szolgálnak az alkalmazások közötti váltásra. Ezek nem
csupán egyszerû nyomógombok, hanem több funkcióval is rendelkeznek, így nagyban
megkönnyítik a munkánkat.

A kijelzõ melletti négy parancsgomb pedig az
aktuális megjelenítésben legfontosabb parancsok elérésére szolgál. Azok
megtalálhatók a menüben is, de így gyorsabban el tudjuk végezni a feladatunkat.

Lent a hosszúkás szóköz melletti Menu gomb
jeleníti meg és rejti el a menüt, amelyben alkalmazásonként eltérõen jelennek
meg a parancsok menükbe szervezve. Bizonyos parancsok több programban is
elérhetõk, de például a feladatok listája (1.) és a profilválasztó
(utolsó) menü minden programban megtalálható.

Váltás az alkalmazások között

Elsõ megtekintéskor nyomjuk meg egyesével a gombokat, és
várjunk minden alkalommal pár másodpercet, hogy az átváltás megtörténjen. Ezzel
azonban még csak a fõbb átváltást ismertük meg.

4. ábra. Az alkalmazásgombok a gyors
munkavégzést segítik

Nyomjuk meg például többször egymás után kis szünetekkel a
Calendar gombot. Látni fogjuk, hogy ezzel a módszerrel a program különféle
nézetei között válthatunk.

Most nyomjuk meg egyszer az Office gombot, majd
Enterrel indítsunk el egy kiválasztott alkalmazást, például a Wordöt.
Most ismét nyomjuk meg az Office gombot, majd többször egymás után mindig
kis szüneteket tartva. Azt fogjuk tapasztalni, hogy az elsõ gombnyomásra az
Office mappa jelenik meg az ikonokkal, az újbóli megnyomásra pedig az e
csoportból elindított alkalmazásra vált át. Indítsuk el a többi programot is,
így azok között is egyszerûen válthatunk majd.

Amennyiben egy konkrét alkalmazásra akarunk átváltani,
úgy nyomjuk meg a Menu gombot, és balra lépésekkel válasszuk ki a File
menü elõtti elemet. Ez a menü a (közvetlenül alkalmazásgombbal el nem érhetõ)
külön megnyitott ablakok közötti váltást teszi lehetõvé. Ha még nem nyitottunk
új ablakot, akkor a „<no tasks>” olvasható.

5. ábra. Váltás a megnyitott ablakok között a
feladatlistával

TIPP. Több
csoportnál is megtalálható a Tools / Preferred link vagy
Preferred application parancs. Ezzel az adott csoportban éppen
elérhetõ ikonok közül választhatunk ki egyet. Ha ez megtörtént, akkor a
Ctrl+ alkalmazásgomb megnyomásával azonnal a kiválasztott
alkalmazást indíthatjuk el.

Megjelenítési beállítások

A feladatcsoportok (mappák) tartalmának megjelenítése
alapértelmezésben nagy ikonokkal történik. Ha több ikon van a csoportban, mint
amennyi kifér a képernyõn, úgy megjelenik a vízszintes görgetõsáv, amely jelzi,
hogy a lista a jobbra nyíllal tovább görgethetõ.

TIPP. Válasszuk
ki például az Extras csoportot, majd nyomjuk meg egyszer a Chr+
„<” kombinációt, majd még egyszer és harmadszor is. Használhatjuk a
Chr+ „>”-t is az aktuális nagyítás módosítására. Próbáljuk ki
mindegyik nézetben! Minden alkalmazás megjegyzi a legutoljára beállított
nagyítást.

6. ábra. A nagyítás és kicsinyítés minden
programban elérhetõ

Egyes helyeken a nagyítás és kicsinyítés nem jelent nézetbeli
változást. Például a Telefon vagy a Névjegyzék (Contacts)
alkalmazásoknál csak a kiírás betûmérete változik, míg a mappáknál az ikonok
méretének változása más jellegû elrendezést is jelent egyben.

A nagyítás és a kicsinyítés körkörös folyamat, így a
legnagyobb nagyítás utáni következõ nagyítási parancsra a legkisebb
megjelenítési forma következik. Olyan ez, mint a menükben történõ lépegetés.

Nyomjuk meg a Menu gombot, majd a balra (vagy
a jobbra) nyilat többször egymás után. Látni fogjuk, hogy az elsõ menü után
automatikusan az utolsóra fog lépni. Ha egy menüben lefelé (vagy felfelé)
lépegetünk, akkor az utolsó elem után az elsõre lép a kijelölés.

Újdonság.
A menükben és a párbeszédablakokban is elérhetõ a körbejárás. A
számítógéphez értõ felhasználók számára ez egyértelmû, de aki nem szokta
az ilyen környezetet, annak ezek mind újdonságnak számítanak.

Minden alkalmazás és dokumentum megjegyzi a legutoljára
beállított nagyítási szintet. Bár szépek a nagy ikonok, de például az Extras
vagy a Control Panel mappákban sokkal jobb és áttekinthetõbb egy
listanézeti megjelenési forma. Ugyanez a helyzet a Pultnál is, ha sok
parancsikont helyezünk el rajta.

7. ábra. A Pult mappája listanézeti formában

A listákban nagyon gyorsan tudunk keresni, ha lenyomjuk a
keresett elem kezdõbetûjét. Ez a módszer mappákban és kiválasztási listákban is
mûködik, sõt a fájlkezelõben (File Manager) jelentõsen meggyorsítja a
keresést és kiválasztást.

Sok esetben pedig az adott nézet teljes képernyõsre
nagyítható. Erre általában a Ctrl+T billentyûparancs szolgál, de eltérés
lehetséges. Ilyenkor a parancsgombok felirata nem látható, de ekkor is elérhetõ!

Kiegészítõk és segítségek

Nincs könnyû helyzetben az átlagos felhasználó, mert a
kommunikátor nagyon sok hasznos szolgáltatással rendelkezik, és szinte
tanfolyamot kellene végezni a teljes megismeréséhez. Erre azonban nincs
lehetõség, de az ismertetõk, leírások segítségével ön törekedhet a készülék
minél jobb megismerésére.

Ha pedig elakadunk, akkor fordulhatunk írásban vagy
szóban az ügyfélszolgálatokhoz, de az interneten elérhetõ számtalan
levelezõlistán lévõ tagok is szívesen segítenek.

Nyomtatott dokumentáció

A kommunikátor dobozában találunk egy nagyon részletes
útmutatót, amely a funkciókon végighaladva ismerteti a telefon és a belsõ rész
használatát. Sok helyen tippekkel is szolgál, amelyek az adott témával
kapcsolatos más szolgáltatásokhoz kapcsolódnak.

A vékonyabb füzetbõl megismerhetjük a készülék
felépítését, megtudhatjuk a legalapvetõbb beállításokat, és útmutatást kapunk a
készülék általános használatára vonatkozólag. Ez kb. arra elég, ha valakinek
kicserélik a telefonját (kommunikátorát) a munkahelyén, és még nincs
ideje behatóan tanulmányozni az útmutatót, akkor is el tudja végezni a
legalapvetõbb feladatait.

A CD-lemez tartalma

A csomag tartalmaz egy számítógépes CD-lemezt, amelyen sok
PC-re és kommunikátorra telepíthetõ kiegészítõt és programot találunk. Több
tucatnyi leírás segíti az egyes funkciók beállítását, amelyeket a PC-n
telepített Adobe Acrobat Reader programmal nyithatunk meg.

A személyi számítógépünk (PC)
CD-meghajtójába helyezett lemezrõl egy keretprogram indul el, amely ismerteti a
lemez tartalmát, és segít az alkalmazások telepítésében. Elõször a PC Suite
for Nokia 9210 programot telepítsük, mert az biztosítja a számunkra, hogy a
kommunikátorunk fájlrendszerét is egyszerûen elérhessük. Mindezek részletes
ismertetésére egy késõbbi útmutatóban térünk ki.

Amennyiben önnek nincs számítógépe, úgy a hivatkozott
alkalmazásokat sem telepítheti, viszont a kommunikátor kiegészítõit elérheti az
internetrõl az alábbi címrõl.

www.forum.nokia.com; Product Support; Nokia Communicators.

Segítség szóban és írásban

Az útmutatók egyes helyeken nagyon is részletesen ismertetik
egy-egy szolgáltatás használatát, beállításait, de még ez is kevés, ha a leírás
olyan beállításokra hivatkozik, amelyekrõl nem tudjuk mik azok. Ekkor sincs
semmi gond, mert további segítség áll még a rendelkezésünkre.

Elõször is minden hazai mobilszolgáltató (Pannon GSM,
Westel, Vodafone) fenntart egy-egy hálózaton belül ingyenesen hívható
ügyfélszolgálati telefonszámot, ahol a technikai munkatársak készséggel
válaszolnak (Pannon GSM: 143,Westel:
1230,Vodafone: 1270).

Ha az internetes beállításokkal végeztünk, úgy érdemes
felkeresni a
www.club.nokia.com webhelyet, ahol a kommunikátorunk IMEI száma alapján
(Tel / Tools / IMEI) elvégezhetjük a regisztrációt, és beléphetünk a Club
Nokiába. A tagság amellett, hogy számos szolgáltatást nyújt, segítséget is
jelent.

Vezetékes telefonról ingyenesen felhívhatjuk a +36
80 012 531-es telefonszámot (mobilról kékszám hívásnak minõsül),
amennyiben a telefonunkkal vagy a Club Nokia tagsággal kapcsolatos
problémáink adódnak. Ehhez elõbb készítsük elõ a telefonunk IMEI-számát,
amellyel a hívásunk jogosságát igazolni tudjuk.

Hívható a
Nokia Ügyfélszolgálat
a telefonunkkal kapcsolatos problémák miatt a +36-1-382-1150 és a
+36-1-382-1155 számokon munkaidõben, ahol szintén készséggel segítenek.

Ha pedig elõnyben részesítjük az elektronikus
levelezést, akkor az info@nokia.hu
vagy a
clubnokiacareline.hun@nokia.com címre küldjük el a probléma leírását
(magyarul), és a kérdés jellegétõl függõen pár napon belül választ is
kapunk.

A hivatalos segítségeken kívül az interneten számos
független weboldal található, ahol a kommunikátorunkról szóló leírások
olvashatók. Ezeket a keresõprogramok segítségével (AltaVista, AltaVizsla)
találhatjuk meg. Az ilyen leírások nem biztos, hogy teljesen a valóságot
tükrözik, de más szemszögbõl is megismerhetjük a telefonunkat.

Hasznosak még a levelezõlisták, ahol az adott
érdeklõdési körbe tartozó személyek, esetleg a kommunikátor tulajdonosok
leveleznek egymással. Itt a listára írva e-mailben bármit meg lehet kérdezni, és
általában többen válaszolnak is. Az ilyen helyeken meg lehet beszélni az olyan
telefonálási, internetezési szokásokat is, amelyek nem tartoznak kifejezetten az
ügyfélszolgálatok hatáskörébe. Feliratkozhat egy ilyen levelezõlistára a

9210tippek-subscribe@yahoogroups.com címre küldött e-maillel, majd a
többi
információt e-mailben kapja meg.

A kommunikátor használatbavétele

Az elõzõ fejezetekben átfogó képet kaphattunk a kommunikátor
felépítésérõl, a programok közötti váltásról, így bármelyik alkalmazást már
könnyedén el tudjuk érni. Itt az ideje, hogy ne csak nézegessük azokat, hanem
részletesen ismerjük is meg kezelésüket.

Ebben a fejezetben egy kezdõ felhasználó számára
legfontosabb mûveletekkel foglalkozunk, amely az elsõ lépés a kommunikátor
használatbavételéhez. Minden további ismertetõ valamilyen formában kapcsolódik
az itt leírtakhoz, így késõbb a komolyabb feladatok megoldása során alapvetõ
kezelésrõl már nem ejtünk szót.

Elõször a névjegyzékünket töltjük fel adatokkal,
majd a telefonálással kapcsolatos alapfogásokat ismerhetjük meg.
Folytatjuk a szöveges üzenetekkel és a feljegyzések készítésével.
Végezetül birtokba vesszük a naptárat, amely lényegesen kibõvült a Nokia
9110-hez képest.

Névjegyzék (Contacts)

Legyen egy telefon bármilyen sokoldalú, akkor is a
legfontosabb az ismerõseink és üzletfeleink adatainak tárolása. Ehhez váltsunk
át a Névjegyzékre (Contacts), ahol az elsõ alkalommal még csak két
tételt fogunk találni. Az elsõ a saját névjegyünk (My contact card),
amely adatait érdemes részletesen kitölteni, a másik pedig a SIM-kártyánkra
mutató listaelem (SIM card).

8. ábra. A Névjegyzék adatainak megjelenítése

Itt létrehozhatunk újabb névjegy-adatbázisokat (Contacts
database), új sablonokat (Templates) a névjegyek adatainak
felviteléhez, és természetesen új névjegyeket (New card). A
felhasználókat csoportokhoz adhatjuk, ami késõbb sokféle elõnyt biztosít
a számunkra.

Új névjegykártya létrehozása

A kurzormozgató nyilakkal jelöljük ki a legelsõ elemet (My
contact card), majd válasszuk ki az Open parancsgombot a jobb felsõ
részen. Ekkor megjelenik egy ûrlap, ahol nagyon sok adatunkat megadhatjuk.

9. ábra. Egy névjegykártya ûrlapja

Kezdjük el sorban kitölteni a mezõket, de nyugodtan hagyjuk
üresen azt, amelyikbe nem tudunk adatot írni. Az ilyen mezõket törölhetjük a
jobb szélen látható Delete field (Mezõ törlése) gombbal.
Amennyiben csak a mezõ zárójelbe írt nevén akarunk módosítani, úgy a Rename
field (Mezõ átnevezése) gombot nyomjuk meg.

Vigyázzunk a telefonszámok megadásánál, mert a „Tel
GSM”, a „Tel” és a „Fax” mezõknek további jelentése van. SMS
üzenetet csak GSM-jelzésû számra küldhetünk, faxot pedig csak faxszámra.

Ha valakinél a vezetékes telefonszám és a faxszám
azonos, akkor azt írja be külön a „Tel” és külön a „Fax” mezõbe.
Más esetben azonban ügyeljünk arra, hogy egy telefonszám nehogy két helyen
megjelenjen, mert akkor bejövõ hívásnál a telefon nem tudja eldönteni, hogy ki a
hívó. Ilyen tipikus hiba a házastárs névjegyének beírásakor fordulhat elõ, ahol
az otthoni vezetékes szám „közös”. Döntsük el, melyik telefonszámot kihez
írjuk be.

TIPP. Ha az
otthoni számunkat a házastársunkhoz írjuk be, de a saját névjegyünkön is
szerepeltetni akarjuk, akkor a sajátunkon írjunk be a szám után egy „-p0”
tagot. Emiatt a beérkezõ hívásnál ezt a számot nem azonosítja hívóként, mi
viszont fel tudjuk hívni, mert akkor már nem lesz zavaró a vége.

A megadható adatok sorát tovább bõvíthetjük egy képpel, ami
hívásnál is megjelenik, illetve egyéni csengõhanggal. Ezek azonban már további
olyan adatokat kívánnak, amelyeket számítógéprõl vagy digitális fényképezõgéprõl
kell biztosítanunk.

A névjegykártya adatainak mentése annak bezárásakor
történik meg. Ehhez a Done parancsgombra kell kattintani. Bezárás elõtt
érdemes a menüt itt is átnézni (Menu), mert sok hasznos szolgáltatást
találunk még, amelyekre késõbb lesz szükségünk, amikor már komolyabb feladatok
megoldására is vállalkozunk.

TIPP. A mezõk
átnevezésekor ügyeljünk arra, hogy csak a felkínált elnevezéseket
használjuk, ha kilátásunk van arra, hogy valamikor az adatokat a
számítógépünkön lévõ címjegyzékkel, például a Microsoft Outlook
programmal szinkronizálni fogjuk. Ilyenkor ugyanis az egyéni mezõk,
például „Tel (központ)” nem kerülnek átmásolásra. Éppen ezért két
egyforma nevû mezõ se legyen, az egyiket mindenképpen nevezzük át.

Ha viszont biztosan nem fogjuk számítógépre áttölteni az
adatainkat, akkor nyugodtan használjuk a Rename field parancsgombra
kapott lista legalján lévõ egyéni megadás lehetõségét (pl.: Tel (raktár) ).

Névjegysablonok készítése

Új névjegyet a New card parancsgombra kattintással
kérhetünk. Ha azonban úgy találjuk, hogy nem a számunkra leginkább fontos
adatokat kéri be a program, úgy inkább hozzunk létre egy vagy több új sablont,
és utána a beírni kívánt személy adataihoz leginkább illeszkedõ sablont
használhatjuk.

A sablonok módosításához válasszuk ki a Tools / Card
templates (Ctrl+T) parancsot a menübõl. Itt módosíthatjuk a meglévõt (Open),
de létrehozhatunk újat is (New), amelyet késõbb törölhetünk (Delete).

10. ábra. Névjegysablonok készítése különféle
célokra

A sablon készítésekor is hasonlóan járunk el, mint a névjegy
létrehozásakor. Annyi a különbség, hogy az elsõ mezõben el kell neveznünk a
sablont valamilyen számunkra érthetõ néven, és össze kell állítanunk azon mezõk
csoportját, amelyeket ki akarunk tölteni.

Lássuk például az Egyszerû nevû sablonomat. Ha
csak egy személy néhány adatát akarjuk felírni, akkor nagyon jól jön egy olyan
sablon, amelynél nem kell felesleges mezõket kerülgetni.

11. ábra. Egy egyszerû sablon készítése

A sablonok kezeléséhez nyomjuk meg a Ctrl+T-t, majd
válasszuk ki a New parancsgombot. A megjelenõ ûrlap elsõ sorában adjunk
nevet a sablonnak, majd töröljük ki az összes felesleges mezõt a Delete field
parancsgombbal.

Utána nyomjuk meg az Add field parancsgombot, és
nézzük végig milyen mezõket rejt a lista, amelyet hasznosnak találunk. Javaslom
a Note mezõt, mert általános, elõre meg nem határozható feljegyzésre
minden személynél szükségünk lehet, és e mezõ tartalma többsoros is lehet.
Késõbb az ide írt információ átmásolható más mezõbe.

A sablonok használata

A sablonok létrehozása után nézzük meg, hogyan használhatjuk
azokat. A New card parancsgomb továbbra is a régi sablont használja, de
ezen tudunk változtatni. Válasszuk ki a Menu / Tools / Settings...
parancsot, majd a beállítási párbeszédablakban adjuk meg azt a sablont,
amelyiket a New card parancsgomb megnyomására használni szeretnénk.
Legyen ez most példánkban az Egyszerû nevû.

Érdemes akkor már a többi beállítást is megnézni.
Megadhatjuk a nevek megjelenítési módját is. A magyar neveknél megszokott „Last
name, First name” sorrend esetében a neveket egy vesszõ fogja elválasztani a
megjelenítésnél, de ez nem zavarja a keresést.

Az alapértelmezett ország (Default country)
kiválasztására akkor van szükségünk, ha használjuk az ország (Country)
mezõt, mert például sok külföldi kapcsolatunk van.

12. ábra. A Névjegyzékre vonatkozó beállítások

A további beállításokhoz lépjünk át a párbeszédablak másik
lapjára. Amint látható ez a párbeszédablak felül fülekkel rendelkezik, mint egy
indexregiszteres telefonkönyv. Lépegessünk fel a kijelöléssel, és a fülhöz érve
lépjünk jobbra vagy balra, majd ismét lefelé a beállításokhoz.

TIPP. A Menu
gomb megnyomásával azonnal át tudunk váltani a következõ lapra, ahonnan
csak le kell lépnünk a beállításokhoz, ha azok egyikét módosítani akarjuk.

Ezzel a beállítással azonban csak azt értük el, hogy a New
card parancsgomb megnyomására az egyik sablonunkat használja. Ha egy másik
sablont akarunk használni az új névjegy beírásakor, akkor nyomjuk meg a
Ctrl+N-et vagy válasszuk ki a Menu / File / New card parancsát.
Ilyenkor a Use template párbeszédablakból választhatjuk ki, hogy melyik
sablon alapján adjuk meg az új névjegy adatait.

Természetesen a sablon nem jelent kötöttséget, csak egy
kiindulási alapot, így azt az adott helyzetben tetszõlegesen módosíthatjuk.
Mindenesetre lényeges elõrelépés az, hogy beíráskor mindig az adott helyzetnek
legjobban megfelelõ ûrlap jelenik meg.

A névjegyzék használata

Az elsõ nevek beírása után érdemes ellenõrizni a beírásaink
mûködését. A program ugyanis sok hasznos apró szolgáltatással teszi még
használhatóbbá a névjegyzékünket. Ezért elõbb válasszuk ki a bal oldali listában
az egyik nevet, majd a jobbra nyíllal lépjünk át a névjegyre.

Azonnal látni fogjuk, hogy a névjegyen kijelölt adattól
függõen változik a parancsgombok felirata. Telefonszám esetén a Call
jelenik meg, a mobilszámnál a Call és a Write short message,
faxszámnál a Write fax, e-mailcímnél a Write mail, és URL-címnél a
Go to. Ebbõl is látható, hogy mennyire fontos az adatok pontos megadása.

Ezért ennél a készüléknél nem az üzenetek vagy a
telefonrész, hanem a Névjegyzék a központi alkalmazás. Amikor egy
ügyféllel, ismerõssel kapcsolatba akarunk kerülni, akkor a Névjegyzéket (Contacts)
válasszuk ki, majd az illetõ elérhetõségei alapján döntsük el, hogy milyen módon
vesszük fel vele kapcsolatot.

TIPP. Nem
szükséges minden esetben a telefonhívást választani. Ha a hívandó személyt
csak emlékeztetni akarjuk valamire, akkor az SMS a legjobb, mert az
diszkrét, rövid, de kifejezõ. Ha egy leírást akarunk elküldeni valakinek,
akkor a leggyorsabb a (mobil-) fax vagy az e-mail,
ami persze jelentõsen függ a partner szokásaitól és aktuális
elfoglaltságától.

Így a legjobb választásunk az lehet, ha a kapcsolat
felvételét a Névjegyzék (Contacts) alkalmazásnál kezdjük, ahol a
partnerekrõl nyilvántartott adatok sokasága alapján kiválaszthatjuk a legjobb
módszert. A Megjegyzés (Note) mezõ pedig alkalmas arra, hogy a máshová
nem sorolható információkat feljegyezzük.

Keresés a névjegyzékben

A legáltalánosabb eset az, amikor egy konkrét személyt
keresünk a Névjegyzékben. Ilyenkor a keresõmezõbe elkezdjük beírni a
nevének betûit, és a program minden egyes betû beírásakor leszûkíti a
megjelenítendõ elemeket azokra, amelyek a beírt betûvel vagy betûsorozattal
kezdõdnek. Ez a keresés azonban nem csak a nevekre érvényes.

Újdonság.
A keresésnél beírhatunk szóközt is, amely azt jelenti, hogy a további
betûk egy másik szóra vonatkoznak. Több szóközzel elválasztott betût is
beírhatunk.

Ez a keresési mód kiterjed a telefonszámokra is, így például
a „0696-” beírására csak a gyõri telefonszámmal is rendelkezõket
listázza. Ha viszont „0696 no”-t írunk be, akkor a „no” taggal
kezdõdõ szavakat tartalmazó gyõrieket listázza (Nokia, Norbert, Nóta út).

Híváskezelés (Tel)

A telefonálással kapcsolatban sokféle feladat elvégezhetõ, és
ezeket találjuk meg a Tel részen. Ez a csoport fõként a hangposta (Voice
mailbox), a legutóbbi hívások (Recent calls) és a hálózati szolgáltatások
(Tools / Network services) használatára szolgál.

Hasznos viszont keresésre, különösen akkor, ha
véletlenül egy számot két helyen is beírtunk, és így a híváskor nem azonosítja a
hívó felet. Ehhez elég, ha elkezdjük beírni a telefonszámot, és a
Névjegyzéknél megismert módon fog itt is szûkülni a lista. Amint megjelenik
a két név, az egyiktõl a Névjegyzékben (Contacts) törölhetjük a számot.

13. ábra. Telefonálással kapcsolatos mûveletek

Amint az ábrán is látható, amelyik személynél csak egy
telefonszám van beírva, az megjelenik, de több szám esetén a „.. numbers”
felirat olvasható. Ilyenkor nyugodtan nyomjuk meg a Call (Hívás) gombot,
mert meg fog jelenni egy lista, amelyben megnézhetjük az illetõ személy
telefonszámait. Ez a lista soha nem tartalmazza a faxszámokat, mert azok más
célra vannak fenntartva, nem élõbeszédre.

Hívás indításának módjai

Azt már láthattuk, hogy a Névjegyzékben kiválasztott
személy telefonszámára állva a hívás azonnal indítható. Gyorskereséssel itt is
gyorsan kiválaszthatjuk a hívandó személyt akár a neve, akár a telefonszáma
alapján. Ha átlépünk ilyenkor a Névjegyzékre (Contacts), akkor a
program a kiválasztott személy nevére fog abban a listában is ráállni, így a
vele kapcsolatos egyéb információkat is megnézhetjük.

Amennyiben egy vagy több hívást nem fogadunk, úgy a
kommunikátort kinyitva megjelenik errõl egy üzenet. A listában kiválasztott név
vagy telefonszám a Call (Hívás) parancsgombbal azonnal felhívható.

A kapcsolat létrejötte után a jobb oldali parancsgombok
segítségével állítható a hangerõ (Audio controls), amelynek értékét az
állítás közben egy kis ábra is mutatja. Indíthatunk új hívást (New call)
is, amennyiben érvényes konferenciahívás szolgáltatással rendelkezünk a
mobilszolgáltatónknál.

A gyorshívás is a Tel részen állítható be
a Menu / Settings / Speed dials párbeszédablakában. Itt megadhatjuk, hogy
a telefon külsõ részén lévõ 2-9 számbillentyûk hosszú lenyomása esetén melyik
telefonszámot hívja fel. A 1-es gomb a hangpostafiókunk hívására van fenntartva.
Ennek telefonszámát a Menu / Settings / Voice mailboxes
párbeszédablakában kell beírni.

TIPP. Amennyiben
nem aktív a hangpostafiók szolgáltatásunk, úgy itt megadhatjuk a számunkra
legfontosabb telefonszámot is. Így a külsõ telefonrészen azt az 1-es gomb
folyamatos lenyomásával hívhatjuk. Az ügyfélszolgálat számát is
hozzárendelhetjük, amennyiben annak szolgáltatásait is gyakran vesszük
igénybe.

Egy összerendelés elkészítése után csukjuk be a
kommunikátort, és a külsõ telefonrészen tartsuk két másodpercig folyamatosan
lenyomva az egyik számbillentyût. Elõbb folyamatosan sípol, majd egy rövid
hangjelzés kíséretében kiírja a kijelzõre egy pillanatra a hívott számot vagy a
hozzá tartozó nevet.

Amennyiben ez nem történik meg, az azt jelenti, hogy
nincs engedélyezve a külsõ telefonrészen a gyorshívás. Ebben az esetben
válasszuk ki a külsõ telefonrészen a Menu / Settings - Select / Call settings
(3-1) - Select / Speed dialing elemnél (3-1-3) a Select
gombot, majd a listában az On elemet és a Select gombot. Ezután a
piros „letesz” gombbal kiléphetünk a menübõl egy gombnyomással. Most
ismét megpróbálhatjuk a gyorshívást, amely már sikeres lesz.

TIPP. A profilok
beállításkészletébõl kikerült a hívásátirányítás, de ez is egyszerûen
pótolható. Az egyik névjegyre vegyük fel az átirányítás és
átirányítás törlése kódokat, majd rendeljük hozzá egy-egy gombhoz.

Feltétel nélküli hívásátirányítás másik számra:
**21*06201234567#

Minden átirányítás törlése:
##21#

(A további kódokról érdeklõdjön a mobilszolgáltatója
ügyfélszolgálatán.)

A beérkezõ hívások

Beérkezõ hívás esetén a hívónál hallható elsõ kicsengéssel
egy idõben megjelenik a hívást jelzõ üzenet a hívó telefonszámával. A következõ
pillanatban felcsendül a megfelelõ csengõhang, ami a beállításoknak, a
kiválasztott profilnak megfelel. A hívó személynél megadott csengõhang szólal
meg, ha ez a profilnál nincs letiltva. Ezután megjelenik a hívó teljes neve, a
hívó számának megnevezése (Tel (Business), Tel GSM...) és a fényképe,
amennyiben azt is megadtuk.

A hívás a sokféle beállítás ellenére néha nem a legjobb
pillanatban csendül fel, ezért a Mute tone (Elnémítás) parancsgombbal ezt
el tudjuk némítani, de attól a hívás továbbra is fennáll. Így csendben
eldönthetjük, hogy a hívást fogadjuk (Answer) vagy elvetjük (Reject).
A fogadás esetén a kapcsolat létrejön, ellenkezõ esetben a mobilszolgáltatónknál
érvényes hálózati beállításoktól függõen vagy a hangpostára kerül a hívó,
vagy foglalt jelzést kap.

A hívás közben érkezõ újabb beérkezõ hívás esetén
megjelenhet egy másik üzenetsáv, amelyen látható a hívó neve, képe vagy a
telefonszáma. Ennek fogadása azonban csak a mobilszolgáltatónknál érvényes
konferenciahívás szolgáltatás megléte esetén lehetséges. Azonban a
kicsengetés ideje alatt (alapértelmezésben 20 mp) lehetõségünk van
elköszönni a partnerünktõl, bontani a hívást, és az új beérkezõ hívást fogadni.
Ilyenkor a fel-le nyilakkal tudunk a kiírások között váltani.

Újdonság.
Egy alkalmazás használata közben érkezõ hívást a szokásos módon
fogadhatjuk, de továbbra is az éppen aktív ablak marad kint. Így a hívás
fogadása és a kapcsolat megszakadása után is folytathatjuk a munkánkat
anélkül, hogy vissza kellene váltanunk a Tel alkalmazásról.

A legutóbbi hívások

A kommunikátor telefonrészén (Tel) a Recent calls
(Legutóbbi hívások) parancsgombot megnyomva elõbb a tárcsázott hívások
(Dialed calls) listája jelenik meg. Ebben a hívott fél neve vagy
telefonszáma látható, majd a hívás dátuma és ideje.

A jobb felsõ Call parancsgombbal azonnal fel is
hívhatjuk a kijelölt tételt. A Received calls gombra kapjuk a fogadott
hívásaink listáját, míg a Missed calls gombra a nem fogadott
hívásokét.

Amennyiben bármelyik lista tartalmaz telefonszámot, úgy
annál az elemnél kiválaszthatjuk a Menu / Edit / Add to Contacts
parancsot, és egy új névjegyet hozhatunk létre a szám alapján. A listák
emlékeztetõül is szolgálhatnak, bár érdemes idõnként a Menu / Edit / Clear
all paranccsal törölni a teljes listákat. Így azok áttekinthetõbbé válnak.

A naplófájl használata

Válasszuk ki a Menu / Tools / Log parancsot, amely
hosszú idõre visszamenõleg listázza az összes kommunikációs mûveletet. A lista
hossza a Menu / Tools / Log duration (naplózás idõtartama)
parancsnál adható meg napokban. A jobb oldali parancsgombokkal szûrhetjük a
listát típus és irány szerint (beérkezõ, kimenõ ...) is. Így annak
megjelenítése és áttekintése is egyszerûbbé válik.

A megjelenített listák kinyomtathatók (infrán),
amelyet elõtte a nyomtatási képen (Print preview) meg is tekinthetünk. A
listákban szereplõ telefonszámok szintén hozzáadhatók a névjegyzékünkhöz, akár
egy-egy meglévõ névjegyhez, akár új névjegy is létrehozható. A Use
parancsgomb az adott sorból a számot kiemeli, és típusától függõ szövegû
parancsot kínál fel a szám felhasználására.

TIPP. A lista nem
menthetõ el fájlba, ezért idõnként (például havonta) érdemes
archiválás címén a számunkra fontos eseményeket megfelelõen megszûrve
megjeleníteni, majd kinyomtatni. A lapokat egy külön mappába fûzzük le,
amelyre a mobilszámlánk fõbb értékeit is felírhatjuk (hívás, adathívás,
SMS-ek költségei). Az adatokat elemezhetjük, és mobilhasználatunkat
ésszerûsíthetjük, vagy más mobilszolgáltatásokra fizethetünk elõ.

14. ábra. A napló adatainak listázása szûrhetõ
is igény szerint

Szöveges üzenetek (Messaging)

Az üzenetküldés a kommunikáció másik hatékony formája. Ezen a
téren nagyon bõ választék áll a rendelkezésünkre. A megírt üzenetet elküldhetjük
SMS-ben, e-mailben, faxon, de akár PC-s e-mailként is függetlenül attól, hogy
milyen üzenet írásával kezdtük el. A tartalom származhat egy másik e-mailbõl
vagy weblapról, de akár SMS-bõl is.

A címzettek kijelölése egyszerû, és ráadásul több
személynek is elküldhetjük az írásunkat. A másnapi munkáinkat elõre is
elkészíthetjük, azokat elmenthetjük a Piszkozatok (Drafts) mappába, de
meg is adhatjuk, hogy mikor küldje el helyettünk teljesen automatikusan a
kommunikátorunk.

15. ábra. Többféle üzenet küldése különféle
formában

SMS üzenet küldése azonnal

A legegyszerûbb üzenetküldési forma az SMS. Maroktelefonokon
üzleti körökben talán nem olyan népszerû ez a közlési forma, mert bizony egy SMS
megírása még rutinos felhasználóknak is eltarthat akár 10-15 percig is, ami már
kifejezetten idõpazarlásnak számít.

Azonban egy ilyen billentyûzetrõl percek alatt
megírhatunk, sõt át is szerkeszthetünk egy üzenetet, így ez a mobilszolgáltatás
is új értelmet nyerhet a felhasználók körében. Új szöveges üzenet
írásához nyomjuk meg a Write short message parancsgombot, mire megjelenik
egy üzenetszerkesztõ ablak.

Elõször célszerû (de nem kötelezõ) megadni a
címzettet vagy címzetteket, amihez a Recipient parancsgombot nyomjuk
meg. A megjelenõ listában válasszuk ki a személyeket. A lista az üzenet írása
közben is bõvíthetõ, szûkíthetõ, attól függõen, hogy a mondandónkat kihez
akarjuk eljuttatni. A listához telefonszámot is hozzáírhatunk.

Ha olyan személyt is kiválasztunk, akinél nincs „Tel
GSM” szám megadva, akkor a megjelenõ figyelmeztetés után e mezõ tartalmát
egy párbeszédablakban pótolhatjuk. Ellenkezõ esetben az illetõ nem fog
felkerülni a címzettek listájára.

16. ábra. Több címzettnél jól látjuk a
telefonszámokat

Az üzenet írásakor nem kell már 160 karakternél sem
megállnunk, ha a mondanivalónk hosszabb lenne. Ilyenkor az elsõ SMS 160
karakteres, a többi 140, és nem kapunk visszajelzést a küldésrõl. Amennyiben a
címzettnél kommunikátor (Nokia 9210) van, úgy az üzenetet egyben fogja
megkapni, mint ahogyan azt mi megírtuk. Ha másfajta telefonja van, úgy több
SMS-t kap kézhez.

TIPP.
Használhatunk az SMS írásakor ékezetes karaktereket is, de érdemes csak a
balra állókat beírni, amelyek a Chr+ betû elsõ leütésekor jelennek
meg. Ellenkezõ esetben már egy rövid üzenet küldése is csak több SMS-ben
valósulhat meg.

Az üzenet írása közben célszerû idõnként megnyomni a
Ctrl+M billentyûkombinációt, amely egy ablakban megjeleníti az aktuális
üzenetünk hosszát. Küldés elõtt ezt mindenképpen érdemes ellenõrizni.

17. ábra. SMS üzenet küldése ékezetes
karakterekkel

Idõzített üzenetek készítése

A kommunikátor immár nemcsak az éppen végzett munkánkat
könnyíti meg, de dolgozik is helyettünk. Sokszor elõfordulhat olyan szituáció,
amikor eszünkbe jut, hogy másnap valakinek üzenetet kellene küldeni. Ilyenkor
azt általában felírjuk a naptárunkba. Ha az üzenet részleteit is fel akarjuk
írni, akkor azt egy csatolt fájlban megtehetjük.

Ezután másnap a naptár jelzésére elõvesszük a fájlt,
megírjuk az üzenetet és elküldjük. Ezzel gyakorlatilag kétszer dolgoztunk.
Mennyivel logikusabb és egyszerûbb az, ha már akkor megírjuk az üzenetet, amikor
az eszünkbe jut, és már akkor el is küldjük. Ehhez azonban eddig hiányzott az,
hogy megadhassuk a küldés idejét.

TIPP. Ahelyett,
hogy egy bejegyzést készítene a naptárába a másnapi üzenetküldésrõl,
készítse el az üzenetet elõre, küldje el, de adja meg a küldés pontos
idejét és dátumát!

A módszer nagy elõnye, hogy egy-egy emlékeztetõ üzenetet (SMS-t,
faxot, de e-mailt nem) már elõzõ nap vagy napokban is elkészíthetünk, így
nem kell még arra is figyelnünk. Így viszont biztosak lehetünk abban, hogy nem
fog elmaradni egy fontos üzenet elküldése.

18. ábra. Ütemezett üzenetküldés pontos dátummal
és idõvel

Ez a szolgáltatás a munkavégzésünk módját is átrendezheti. Ha
például az elsõ napot azzal kezdjük, hogy megírjuk elõre a heti emlékeztetõket,
névnapi üdvözlõ SMS-eket, és mindegyiket ütemezzük a szükséges idõpontra, akkor
ezzel késõbb sok idõt takaríthatunk meg.

Faxok esetén költségcsökkentési okból érdemes ütemezni.
Ha az elküldendõ üzenetünket azért küldjük faxon, mert az illetõ csak úgy tudja
fogadni a hosszabb dokumentumokat, és az nem sürgõs, akkor ütemezhetjük
kedvezményesebb díjszabású idõszakra is.

Elõkészített üzenetek

E-mail üzenetek esetében nem ütemezhetjük a küldést, viszont
azokat is megírhatjuk, és készenlétbe helyezhetjük. Az e-maileknél a küldés
módjánál (Sending options / Delivery) megadhatjuk, hogy csak külön
kérésre (Send mail: Upon request) küldje el. Ez a küldési lehetõség
elérhetõ a faxok és az SMS-ek esetében is.

Ilyenkor ez az üzenet is bekerül az Outbox
(Kimenõ üzenetek) mappába, de a küldéshez jelöljük ki, és a megjelenõ
Send now (Küldés most) parancsgombot nyomjuk meg.

Ehhez hasonló a következõ módszer is. Írjunk meg egy
üzenetet (SMS, fax, e-mail), de azt ne küldjük el a Send (Küldés)
parancsgombbal, hanem mentsük el a Drafts (Piszkozatok) mappába.
Ezt megtehetjük a Close (Bezárás) parancsgombbal, vagy a Menu /
File / Save parancs kiválasztásával, vagy a Ctrl+S
billentyûkombináció lenyomásával. Attól függõen válasszunk a lehetõségek közül,
hogy melyik áll a legjobban kézre.

Amikor pedig ezt az üzenetet el akarjuk küldeni, akkor
elõbb nyissuk meg, esetleg adjuk meg a címzettet, és utána már küldhetjük is.
Ilyenkor szintén megadhatjuk az üzenet küldési jellemzõit, bár ebben az esetben
már az azonnali (Immediately) küldést szoktuk használni.

19. ábra. Külön mappákban tárolhatjuk a
piszkozatokat

Az elõkészített üzeneteket tárolhatjuk külön mappákban is.
Ehhez válasszuk ki a Menu / File / Folder / Create new folder parancsot,
és írjuk be a mappa nevét, majd a Create folder in mezõnél adjuk meg a
létrehozás helyét. A mappák több szinten is egymásba ágyazhatók.

Ezek a mappák nem keverendõk össze a fájlrendszerünk
mappáival, amelyekben különálló fájlok találhatók. Ezek az üzenetek csak e
programon belül érhetõk el, viszont a szövegük a vágólapon keresztül más
fájlokba másolható (például Word vagy Excel fájlokba).

Az üzenetek kezelése

Üzeneteket írunk, elmentünk, tárolunk, érkeznek különféle
forrásból, így hamar eljuthatunk oda, hogy el kell gondolkodnunk azok kezelésén.
Azt már láthattuk az elõzõekben, hogy létrehozhatunk saját mappákat, azokat több
szintû felépítésben helyezhetjük el

Azonban a mappákat sem halmozhatjuk a végtelenségig,
mert akkor azok között sem fogunk eligazodni. Ebben az esetben viszont egy-egy
mappában sok üzenetet fogunk tárolni, amelyek között ki kell igazodnunk. Ez
természetesen nem jelent gondot, mert a mappák tartalma számos jellemzõ alapján
rendezhetõ növekvõ és csökkenõ sorrendbe.

20. ábra. A mappa tartalmának rendezése
tetszõleges módon

A részletesebb és informatívabb megjelenítéshez válasszuk ki
a Menu / View / Full width view parancsot vagy nyomjuk meg a Ctrl+T-t.
Ezt a billentyûparancsot egyébként érdemes megjegyezni, mert más alkalmazásokban
is ezzel válthatunk a teljes képernyõs megjelenítésre.

TIPP. Bármilyen
sok üzenet is legyen a mappánkban azok között mindig könnyen megtaláljuk a
keresett névhez tartozó üzenetet, ha a név kezdõbetûjét többször
lenyomjuk. Ilyenkor végiglépked a lenyomott betûvel kezdõdõ nevekhez
tartozó üzeneteken. Ha az üzeneteket típus szerint rendeztük, akkor
pillanatok alatt megtaláljuk a régen eltárolt üzenetet.

Aki pedig az üzenetek szövegében akar keresni, annak sem kell
átnéznie az összes levelét. Válasszuk ki a Tools / Find parancsot, majd
írjuk be a keresendõ szót, esetleg adjuk meg a finomkeresés jellemzõit.
Kereshetünk csak a küldõ neve és a tárgysor mezõkben vagy a teljes
üzenetszövegekben. Ha pedig az Options (Jellemzõk) parancsgombot
megnyomjuk, akkor megadhatjuk a keresés helyét és idejét is.

Feljegyzések készítése

Ha visszatekintünk az elõzõ fejezetekre, akkor láthatjuk,
hogy már beszéltünk a Névjegyzékünk (telefonkönyvünk) feltöltésérõl,
annak használatáról, a telefonálásról, és a szöveges üzenetküldésekrõl. Így már
kommunikálni nagyon sokféle módon tudunk másokkal, viszont ez azzal jár, hogy
sok elintézendõ feladatunk keletkezik.

A feladatok végrehajtása is sokféle, viszont azok
feljegyzése is több helyre történhet. Ezért mindig oda kell felírnunk az
elvégzendõ feladatot, ahol azt végre is hajtjuk.

Például, ha egy bemutató témavázlatát készítjük el,
amit e-mail útján egyeztetnünk kell valakivel, akkor célszerû már azonnal egy
elektronikus levélbe írni a feljegyzéseket. Ha viszont abból a vázlatból egy
PowerPoint bemutató lesz, hozzá Word dokumentum szolgál leírásként,
akkor célszerû Wordben írni, amit elmenthetünk a naptárunkban. A továbbiakban
ehhez hasonló szempontok alapján vizsgáljuk meg a készíthetõ feljegyzéseket,
hogy elkerüljük a felesleges túlmunkát.

Pulton elhelyezett emlékeztetõk (Desk)

A Pult (Desk) egy olyan kiemelt mappa, amelyen
parancsikonokat és feljegyzéseket helyezhetünk el. Ehhez hasonló emlékeztetõ
írásokat készíthetünk a Microsoft Outlook programban is, amelyek a gyors
feljegyzésekre való Post-It papírcédulák elektronikus megfelelõi.

21. ábra. A Pult egyéni háttérképpel és nagy
ikonokkal

Nyomjuk meg aWrite note gombot, és írjunk egy
feljegyzést. Ennek az ikonja, a megjelenése nem módosítható. Az ikon felirata az
elsõ sorba írt szövegbõl jön létre, ezért ezt érdemes úgy megfogalmazni, hogy az
kifejezõ legyen a Pulton is. Az ilyen feljegyzéseket csak alkalmi gyors
feljegyzésként szoktuk használni, amelyeket használat után törlünk is.

TIPP. Amennyiben
a Pulton sok feljegyzést vagy parancsikont helyeznénk el, úgy
azokat át is rendezhetjük. Válasszuk ki a File / Move (Ctrl+M)
parancsot, és a nyilakkal mozgassuk el a listában. Érdemes a Chr+ „>”-lal
másik mappanézetre átváltani, és a fontosabb elemeket a listában elõrébb
hozni.

Az elõbbi tipp kipróbálása után azt fogjuk tapasztalni, hogy
a cédula felirata másképpen jelenik meg, így használjunk egyfajta megjelenítési
formát, és akkor az elemek sorrendje is megszokottabbá válhat.

A kommunikátorunk alapértelmezésben már tartalmaz
néhány parancsikont, amelyek mintául szolgálnak a további felhasználásra
vonatkozólag. A parancsikonok programokra és dokumentumokra mutatnak, de ha
belegondolunk, akkor beláthatjuk, hogy azok is „emlékeztetõk”.

Internet startup: Az Extras / Internet startup
programra mutató parancsikon, amelyre a kezdeti idõkben lehet szükségünk, hogy
az internetezéshez szükséges alapbeállításokat elvégezzük. Amint ezzel
végeztünk, a parancsikon törölhetõ (Ctrl+D).

TIPP. Váltsunk át
egy tetszõleges csoportra, és jelöljünk ki egy alkalmazást vagy a File
manager programban egy dokumentumot (vagy mappát). Válasszuk ki
a Menu / File / Add to Desk parancsot. Váltsunk vissza a Pultra,
és nézzük meg.

Ez viszont arra példa, hogy bármelyik alkalmazásunkra
mutató parancsikon elhelyezhetõ a Pulton. Amennyiben magát az
alkalmazást szeretnénk áthelyezni a Pultra, úgy azt is megtehetjük.
Ehhez az adott program ikonját kell kiválasztani, majd a Menu / File / Move
to group parancsot, és megadni a célhelyet.

22. ábra. Parancsikon készítése a Pultra

Nokia.com: Egy weblapra mutató internetes parancsikon.
Ez a minta azt mutatja meg, hogy a számunkra fontos internetes helyekre
közvetlen internetes parancsikonokat helyezhetünk el a Pulton.

TIPP. A „napi
használatú” weblapok címeit a Bookmarks menü Add bookmark
parancsával is eltárolhatjuk. A Pulton csak azokat helyezzük el,
amelyekre feltétlenül vissza kell térnünk, vagy esetleg a felkeresés után
törölni is fogjuk.

Start here!: Ez egy Word dokumentumra mutató
parancsikon, amely egyrészt ezt a lehetõséget is felvillantja, másrészt a Word
képességeit mutatja be a dokumentumon keresztül.

TIPP. Válasszuk
ki az Office / File manager programot, keressük meg a saját fontos
dokumentumunkat, jelöljük ki, majd használjuk a Menu / File / Add to
Desk parancsot.

A fontosabb vagy egy tárgyalásra elõkészített dokumentumokra
mutató parancsikonok készítésekor nem kell az adott fájlt megnyitnunk
szerkesztésre. Elég csak a File Manager programban kijelölni, de
megnyitás után is elérhetõ a File menübõl a szükséges parancs.

Webböngészés közben, amikor egy fontos weblapot
megjelenítettünk, válasszuk ki a Menu / File / Add to Desk parancsot.
Ugyanez más megnyitott dokumentum esetében is a rendelkezésünkre áll.

23. ábra. Internetes parancsikon készítése a
Pultra

TIPP. Ha egy SMS
vagy e-mail üzenet írásába kezdtünk, de át kell lépnünk más alkalmazásra,
akkor is elhelyezhetünk egy gyors emlékeztetõt a Pulton az üzenet
folytatására.

Elõkészített fájlok (File manager)

A kommunikátor billentyûzete szerencsére lehetõvé teszi, hogy
nagyon gyorsan tudjunk rajta szöveget gépelni, ráadásul ékezethelyesen. Így
szerzõdések, témavázlatok, feljegyzések készíthetõk például a Word
alkalmazással, amelyet az Office csoportban találunk meg.

24. ábra. A File manager megjelenítése teljes
szélességben

Használhatunk más alkalmazásokat is, a késõbbi
felhasználástól függõen. Ezeket a fájlokat érdemes feladatonként vagy témánként
külön mappákban tárolni. A feladatok elvégzéséhez az Office csoportban
lévõ File manager program áll a rendelkezésünkre, de egyes programoknál
már a mentés során megadható a mentés helye.

TIPP. Amennyiben
rendelkezünk PC-s kapcsolattal, úgy az ott készült állományainkat is
felmásolhatjuk a kommunikátorra. Ehhez telepítenünk kell elõbb a CD-n lévõ
PC Suite programot.

Az elõzõekben már azt is láthattuk, hogy fájlokra mutató
parancsikonokat is elhelyezhetünk a Pulton anélkül, hogy azokat
megnyitnánk. Így sokkal könnyebben elérhetjük a fontosabb fájljainkat.

TIPP. Ha nincs
számítógépünk, úgy az Office-fájlokat fogadhatjuk e-mailben, de a
webböngészõ segítségével az internetrõl is letölthetjük. A levél
megnyitása után az Attachments (Csatolások) gombra
kattintsunk, és a fájlokat egyesével mentsük el.

Érdemes az ilyen leveleket külön mappába helyezni, mert
ezeket így biztonsági másolatokként is kezelhetjük. Egy hónap múlva pedig, ha
már a fájlokra biztosan nincs szükségünk, akkor le is törölhetjük.

A kommunikátoron készített Word és Excel
dokumentumokat elmenthetjük EPOC- és Microsoft kompatíbilis formátumban is. Ez
utóbbiakat pedig elküldhetjük e-mailhez csatolva, így a kommunikátorunk egyben
egy teljes értékû munkaeszközünk lesz.

TIPP. Tarthatunk
a kommunikátorunkon weblapokat is képekkel, amelyek például a cégünk
termékeirõl szólnak. Így a céges intranet hálózaton lévõ weblapok
felhasználhatók más célra.

A fájlrendszerünkben tárolhatunk tetszõleges fájlokat még
akkor is, ha azokat nem tudjuk megnyitni. Ezeket elküldhetjük például e-mailben,
de egy másik munkahelyen felmásolhatjuk az ottani számítógépre, így fájlok
hordozására is használhatjuk a kommunikátort.

Csoportosított feljegyzések (Notes)

Ez a program nem szerepel az alapértelmezésben telepített
alkalmazások között, de megtalálható a kommunikátorhoz kapott CD-n, és
letölthetõ az internetrõl is. Ehhez használjuk a webböngészõ programunkat,
kezdjük el a böngészést az alábbi címen, és haladjunk a célig. (A teljes cím
is beírható, de annak változása esetén a útvonal biztosabb.)

Kezdõlap:
http://forum.nokia.com

Linkek: Product Support, Nokia Communicators,
Nokia 9210,

folytatás: Download,

notes.sis

A teljes cím:

http://support.forum.nokia.com/support/notes.sis

A program mérete 111 kB, így a telepítéssel percek alatt
végezhetünk, és már használhatjuk is. Az Extras csoportban a lista
legvégén fogjuk megtalálni a programot. Ha nem a listanézetben szoktuk ezt a
csoportot megjeleníteni, akkor jelöljük ki, nyomjuk meg a Ctrl+M-et, és a
nyilakkal mozgassuk elõre, majd az Enterrel tegyük a végleges helyére.

TIPP.
Készíthetünk egy parancsikont a Pultra, hogy a programot mindig
gyorsan elérhessük. Ehhez jelöljük ki az ikonját, majd válasszuk ki a
Menu / File / Add to Desk parancsot.

A program ablakában az egyik oldalon egy lista látható, a
másikon pedig egy szövegterület. A szövegterületen beírt elsõ sor jelenik meg
alapértelmezésben a „fejezetcímek” oldalán, ezért ez mindig rövid és
kifejezõ legyen. A szöveg formázható, és felsorolások is készíthetõk.

Ez a program arra való, hogy olyan típusú információkat
tároljunk benne, amelyeket rövid címszavakkal azonosíthatunk, és a hozzá tartozó
leírás hosszabb vagy pontokba szedett útmutatást tartalmaz. Ilyen lehet például
egy termékmenedzser esetében a termékek fõbb jellemzõinek felsorolása, vagy a
ritkábban elõforduló feladatok elvégzésének lépései pontokba szedve.

25. ábra. Formázott feljegyzéscsoportok
készítése egyszerûen

Az elsõ néhány próbálkozás után érdemes a program
beállításait elvégezni, így a program használata sokkal kényelmesebb lesz. Ehhez
meg kell jegyeznünk néhány billentyûparancsot, amely nem lesz azért nehéz, mivel
közülük több már a számítógépes programokban is megszokott parancsokat indít el.
Válasszuk ki a Menu / Tools / Preferences parancsot, majd nézzük meg,
melyik beállításokat módosítsuk.

Show titles of entries on (Elem címének
megjelenítése): Left (Bal) vagy Right (Jobb)
oldalon történjen-e. Az alapértelmezett a jobb oldal, de ha a programok
logikáját követjük, akkor a „fanézet” mindig a bal oldalon szokott lenni,
célszerû áttérni itt is.

Note width (Feljegyzés szélessége): Itt a
szövegoldal szélességét kell megadni a teljes képernyõszélesség százalékában.
Állítsuk szélesre (70%), ha a rövid címek is kifejezõk lehetnek.

Választhatjuk a 20-50%-ot is, ha általában a Note view
(Jegyzetnézet) megjelenítésben használjuk a programot. Ilyenkor ugyanis a
jegyzetcímek rejtve vannak, de amikor megjelenítjük azokat, akkor talán teljes
hosszban olvashatjuk a címeket.

Note / Include in list (Listában megjelenõ): A
listában egy sorban jeleníti meg a címeket, de az tartalmazhatja a teljes
jegyzet elsõ sorát (First line) vagy a teljes szövegbõl annyit, amennyi
látszódik (All text). Ez utóbbit célszerû összekapcsolni az elõzõ
beállítás kis értékével (20%) és teljes képernyõs megjelenítéssel.

Hozzunk létre 2-3 feljegyzést a New note
parancsgombbal, majd váltsunk át teljes képernyõre (Full screen) a
Ctrl+T-vel, és nyomjuk meg a Note view (3.)
parancsgombot. Így a feljegyzésünk teljes képernyõn jelenik meg.

TIPP. Nyomjuk meg
a Ctrl+ le- vagy felfelé mutató nyilat, amellyel a feljegyzéseink
között tudunk lapozgatni. Így akár az egysoros témalista feleslegessé
válhat adott esetben.

Ne aggódjunk amiatt sem, hogy a teljes képernyõs nézetben nem
láthatók a parancsgombok, mert ha megnyomjuk valamelyiket, akkor megjelennek az
addig rejtõzködõ gombok feliratai. Ha viszont nem nyomjuk meg egyik gombot sem,
akkor a gombfeliratok eltûnnek.

TIPP. A
feljegyzések készítése elõtt mindig hozzunk létre egy új fájlt, így annak
helyét mindig pontosan tudni fogjuk. Használjuk a Menu / File / New
file parancsot, majd a Browse (Tallózás) gombot,
válasszunk ki egy helyet, és írjuk be a nevet.

Ha a programot közvetlenül indítjuk el, akkor a fájl Notes
néven a kommunikátor Documents mappájában található. Az említett
beállítások nem a programra, hanem a dokumentumra vonatkoznak. Ezért is
hasznosabb, ha saját dokumentumokat hozunk létre, és a beállítást, a formázást
azon végezzük el a tartalomtól függõen.

TIPP. A
feljegyzésünk el is küldhetõ SMS-ben, e-mailben vagy faxon, így ilyen
szempontból is érdemes a program felhasználását megvizsgálni. Az utóbbi
két esetben a formázás is megmarad, míg az SMS-nél csak a szöveget másolja
át.

A feljegyzéseink elõre megírt SMS-ek is lehetnek, amelyeknél
már az ékezetes betûk problémáját is figyelembe vehetjük. Használhatjuk e-mail-
vagy faxsablonként is. Amikor ugyanis kiválasztjuk a Menu / File / Send / As
a fax, a mail, a PC mail, a short message parancsok egyikét, akkor a
tartalmat átmásolja a program a lapról, és az újonnan nyitott levélablakba
helyezi.

Ilyenkor a címzett megadása után egy elõre félig megírt
sablon áll a rendelkezésünkre, amelybe a megfelelõ helyekre a lényegi tartalmat
beírhatjuk. Használhatunk persze sablonként Word dokumentumokat is, de itt egy
fájlban található minden sablonunk.

Események feljegyzése (Calendar)

A felhasználók életében a határidõnaplóknak addig nincs semmi
szerepe, amíg a tennivalóik száma nem éri el azt a szintet, amikor már a legjobb
eszû emberekkel is megesek, hogy elfelejtenek dolgokat. Az ilyet jobb megelõzni,
és használni valamilyen eszközt a napi teendõink feljegyzésére és kezelésére.

A kommunikátor Calendar (Naptár)
funkciója jelentõsen kibõvült az elõzõ változathoz képest, így minden
feladatunkat fel tudjuk jegyezni benne. Ahol szükséges, ott figyelmeztetõ
hangjelzést is kérhetünk. Ezzel biztosíthatjuk magunkat, nehogy elfeledkezzünk
az eseményrõl.

Akik már használtak számítógépen például Microsoft
Outlook naptárkezelõ programot, azok szinte teljes egészében élvezhetik az
ott megszokott szolgáltatások gazdagságát. Aki viszont még nem járatos az ilyen
programok használatában, az figyeljen oda, hogy mit hová jegyez fel, mert
különben keresgélheti a váratlan hangjelzések forrásait.

TIPP. Ezért
érdemes elõbb alaposan megismerkedni a naptár szolgáltatásaival, és utána
teljesen használatba venni. Lehetõségünk van a különféle bejegyzéstípusok
megjelenítését szabályozni a nézetekben, hogy mindig azt lássuk, amit
akarunk.

A feljegyzések típusai

Látni fogjuk több nézetnél, hogy a bejegyzéstípusok
megjelenítése vagy elrejtése szabályozható. Nem mindenhol, mert lesznek
speciális nézetek, amelyek csak bizonyos elemtípusok megjelenítését szolgálják.

Ezért nagyon fontos, hogy amikor beírunk egy
eseményt a naptárunkba, akkor azt pontosan olyan elemtípusnál tegyük meg,
amelyikbe az való. Ha csak azt nézzük, hogy az adott elemhez kell-e nekünk
figyelmeztetõ hangjelzés (Alarm) vagy nem, akkor bármelyik elemet
választhatjuk, így ezen az úton nem indulhatunk el.

A választásnál meghatározó az, hogy az adott elem
melyik nézetben jelenik meg, és melyikben nem. Erre vonatkozólag minden alapvetõ
nézetnek van egy alapértelmezett beállítása, ami viszont megváltoztatható.
(Ezt érdemes is átnézni a jobb áttekinthetõség érdekében.) Ha ebbõl a
szemszögbõl nézzük, akkor már fontos, hogy az életünk egy-egy történését milyen
bejegyzéstípushoz rendeljük. Mivel idõvel sok adatunk felhalmozódik, ezért
fontos, hogy azok jó helyen legyenek.

Appointment (Találkozó): Általában órákban
mérhetõ elfoglaltság, de több napig is tarthat. A kezdés és befejezés idõpontja
nap, óra, perc pontossággal megadható, de meghatározatlan is lehet.

A legjobb nézete: Weekly time schedule (Heti
tervezõnézet).

Event (Esemény): Napi pontossággal megadott
elfoglaltság. Ilyenek általában a hosszan tartó munkák, amelyek helyzetét az
éves tervezõnézetben adhatjuk meg, de más nézetekben is megjelenik.

A legjobb nézete: Year schedule (Éves
tervezõnézet).

Anniversary (Évforduló): Pontos dátummal
megadott esemény, mint például születésnap, névnap vagy bármilyen más céges
esemény, amelyet éves rendszerességgel az adott napon ünnepelünk.

A legjobb nézete: Anniversary (Évfordulók).

Task (Feladat): Olyan elvégzendõ munka,
amelynél (nem kötelezõ, de) megadható a határidõ, a riasztás, az
ismétlõdés és a fontosság. A feladatok több listába szervezhetõk, amelyek
megjelenítése pedig meghatározható a többi nézetre vonatkozólag. A beállítási
lehetõségek sokasága határozza meg, hogy mire használjuk.

A legjobb nézete: Task lists (Feladatok listája).

26. ábra. A Naptár Havi nézetben sokféle
bejegyzéssel

Az ábrán látható Havi nézetben a jobb oldalon láthatók
a bejegyzéstípusok mintái. Egyeseket kis felvezetõ ikonnal lát el a program, a
pontos idõhöz köthetõknél pedig az elfoglaltság idõpontjai láthatók. A színes
négyzetek hasznosságával a Heti tervezõnézetben találkozunk, ahol a
feliratok nélkül is könnyedén eligazodunk a találkozóink között, ha saját
színezési rendszert alakítunk ki.

TIPP. Készítsünk
próbaképpen néhány bejegyzést a naptárunkba, és nézzük meg azok
megjelenését több nézetben. Használjunk rövid megnevezéseket, mert azok
hossza korlátozott.

A naptár nézetei

A nézetek gazdag választéka már-már kicsit ijesztõ is, de ha
megismerjük, hogy melyik mire való, akkor megtapasztalhatjuk, hogy milyen
nagyszerû eszközt kaptunk a kezünkbe. Azt már számba vettük, hogy milyen
bejegyzéstípusok lehetnek, de hogy mikor melyiket használjuk, azt a
megjelenítési lehetõségek is meghatározzák.

A következõ táblázat összefoglalva mutatja meg, hogy
melyik bejegyzés, melyik nézetben jeleníthetõ meg, és hol rejthetõ el. Alul egy
külön részbõl azt is megtudhatjuk, hogy melyiknél adható meg ismétlõdés, ami
egy-egy esemény felvételénél meghatározó lehet.

27. ábra. A nézetek és bejegyzések kapcsolata a
Naptárban

A felsõ részen a felvehetõ bejegyzések típusait láthatjuk, a
bal oldalon pedig a nézeteket. A kettõ keresztezésében pedig azt, hogy az adott
elem az adott nézetben megjelenik-e, és ha igen, akkor hogyan. Az „OK” jelzés a
megjelenést jelenti, az „ok” pedig azt, hogy megjelenik ugyan, de érdemesebb
elrejteni. A táblázatból azonnal látható, hogy vannak általános és
speciális nézetek.

Month (Havi nézet): Elõször az idõponthoz nem
kötött eseményeket látjuk felsorolva, kis ikonokkal jelezve a típusukat, majd a
többit az idõpont megjelölésével. A megnevezés elõtt jelennek meg az ismétlõdés
és a riasztás kiegészítõ jelzései.

28. ábra. A Naptár Havi nézetben sokféle
bejegyzéssel (2. változat)

Alapértelmezésben e nézetben megjelenik a három fõ esemény,
és a feladat akkor, ha a feladatlista beállításainál azt adtuk meg, hogy az a
feladatlista minden nézetben (All view) látható legyen. A feladatok ebben
az esetben mindig az aktuális napon jelennek meg (Today - ma), vagy a
határidõ (Due date) napján, ha ez utóbbit is beállítottuk a feladatra.

TIPP. Figyeljünk
oda arra, hogy a megjelenítés módját a Feladatlista beállításainál (Ctrl+L)
kell megadni, míg a határidõt az adott feladatnál. Ezért egy adott
feladatlistára csak olyan elemeket vegyünk fel, amelyek megjelenítését
egységesen akarjuk kezelni. Mindig használjunk több feladatlistát!

A havi nézet bal oldalán láthatjuk az adott hónap napjait,
amelyek közül kékkel és félkövéren jelennek meg azok a napok, amelyeken már van
valamilyen elfoglaltság. A vékonyabb fekete számjegyek jelzik a még szabad
napjainkat.

Ha a naptárban folyamatosan feltüntetjük az éppen
végzett munkáinkat (Event - esemény), akkor minden napunk foglaltként
jelenik meg. Ez pedig nem biztos, hogy kívánatos, ha ezt a nézetet szabadnapok
keresésére is fel akarjuk használni.

TIPP. Használjunk
több Naptárat! A hosszan elnyúló munkáinkat tervezzük egy külön naptárban.
A kommunikátorban tetszõleges számú naptárfájlt hozhatunk létre. Lásd
Menu / File / More options almenü elemeit.

Week (Heti nézet): Alapértelmezésben a havi
nézethez hasonlóan minden elemtípus megjeleníthetõ, viszont figyelembe kell
vennünk a megjelenítés méretbeli korlátait. Ezért érdemes a beállításoknál (Ctrl+K)
azon elemtípusokra korlátozni a megjelenítést, amelyekhez ezt a nézetet fel
akarjuk használni. Ez mindenkinél egyénileg eldönthetõ kérdés.

29. ábra. Az elfoglaltságaink áttekintése Heti
nézetben

Ez a nézet akkor elõnyös, ha naponta legfeljebb 2-3 esemény
vagy találkozó található a naptárunkban, illetve bizonyos elemtípusok
elrejtésével ennyire korlátozhatjuk az elemek számát. Ha egy napon ennél több
sor jelenne meg, akkor már bizonyos elemek zavarnák a többi megjelenítését, így
e nézet használhatatlan lenne.

A beállításoknál megadott megjelenítendõ elemek 1-2
csoportjának viszont jó nézete lehet. Ehhez azt kell megnéznünk, hogy mely
elemtípushoz van szükségünk egy ilyen heti szöveges áttekintõ nézetre, és ahhoz
állítsuk be.

TIPP. Amennyiben
van egy külön naptárfájlunk, amely tartalmazza az összes napi névnapot és
az ismerõseink születésnapját (Anniversaries), akkor abban
megadhatjuk, hogy csak az évfordulókat jelenítse meg. Ezzel egy sokkal
jobb évfordulós naptárhoz jutunk, mint amilyen a beépített nézete.

Használhatjuk az események (Event) tervezésére is,
amennyiben az események csak 1-2 naposak. Más munkakör esetén találkozók (Appointments)
megjelenítésére lehet hasznos, ha a találkozókból legfeljebb 1-2 fordul elõ
naponta. Például ilyen lehet a délelõtti és a délutáni elfoglaltság beosztása. A
beállításoknál (Ctrl+K) az alapértelmezett elemtípust (Default entry
type) a felhasználástól függõen adjuk meg, így a jobb oldali New entry
(Új bejegyzés) parancsgomb hatása is úgy változik.

Day (Napi nézet): Az elõzõ nézetekhez
hasonlóan, ebben is alapértelmezésben mindegyik elemtípus megjelenik. Itt
viszont ez fontos is, mert csak az adott napot jeleníti meg, így itt minden napi
elintézendõnket látnunk kell.

A feladatok megjelenítése itt is különleges, mert az aktuális
napon (ma - today) olvasható az összes határidõ nélküli feladat, és a
határidõhöz kapcsolódóak a figyelmeztetési napon jelennek meg. Egyedi esetben
ebben a nézetben is korlátozhatjuk a megjelenítendõ elemtípusok körét.

30. ábra. A Napi nézetben akár minden teendõnk
megjelenhet

Módosíthatjuk a beállításoknál (Ctrl+K) a bal oldali
idõosztást, ha az alapértelmezettnél jelentõsen több vagy kevesebb tennivalónk
van. Egy tanácsadónak vagy fogorvosnak akár negyedórás beosztásra is szüksége
lehet, amint azt a következõ ábrán láthatjuk.

31. ábra. Napi nézetben szoros idõbeosztás is
tárolható

Az ábrán látható „(MasikNaptar)” felirat arról
tanúskodik, hogy a program éppen egy külön naptárfájlt jelenít meg. Így akár egy
tevékenység naplózására is használhatjuk, melynek adatai utólag elemezhetõk. Ez
lehet egy építési vagy más hasonló idõben elhúzódó folyamat.

A beállításnál megadhatjuk a nap kezdetét és végét, és
az ezen átnyúló elfoglaltságok az elsõ vagy az utolsó sorban jelennek meg.

Task lists (Feladatlisták nézete): Ez a nézet
kizárólagosan a feladatlisták részére készült, és más elemtípus itt nem
jeleníthetõ meg. Több feladatlista is létrehozható, attól függõen, hogy meg
akarjuk-e jeleníteni annak elemeit a többi nézetben vagy sem, illetve a
feladatok jellegükbõl adódóan is elkülönülhetnek egymástól.

32. ábra. Feladatlista különleges bejegyzésekkel

Mielõtt egyetlen bejegyzést is készítenénk, döntsük el, hogy
a feladatlista elemeit meg akarjuk-e jeleníteni a három alapnézetben (Month,
Week, Day), és ha igen, akkor a nap mely részén (elõl, hátul, esetleg a
déli órákban). Ezek a jellemzõk több általános tevékenységet is külön
csoportokba terelnek, amelyek létrehozására itt megvan a lehetõségünk.

Az elõbbi ábrán látható „feladatok” a példa
kedvéért tévémûsorok, amelyek megjelenítése nem való a három alapnézet egyikébe
sem, de nem árt, ha jelez a szükséges idõpontban, ráadásul minden héten
ugyanakkor. Ez nem jelent gondot, mivel a feladat mindegyik részéhez
rendelkezünk a szükséges beállítással.

33. ábra. Feladatlista a nap végére való
bejegyzésekkel

A napi feladatokat mindig jelenítsük meg az alapnézetekben. A
reggeli teendõket és az estieket írjuk külön listába, és adjuk meg a
beállításnál a megjelenítés idejét.

Weekly time schedule (Heti ütemezõ nézet):
Ebben a speciális nézetben csak a találkozók (Appointments) jeleníthetõk
meg. Ezért a megbeszéléseink ütemezésekor ezt a nézetet jelenítsük meg, és
azonnal látjuk, hogy mikor van szabad helyünk.

34. ábra. Heti üzemezõ nézetben jól látjuk a
beosztásunkat

A különféle elfoglaltságtípusokhoz egyéni színeket
rendelhetünk, így már ránézésre is meg tudjuk állapítani, hogy melyik
elfoglaltság fontos, és melyik mellett tudunk még másik találkozót is szervezni.

Ha például az ábrán látható hétfõi és keddi sárga csík
ügyeleti elfoglaltságot jelent, akkor a hétfõi kékkel jelzett találkozónak nincs
akadálya. Eközben még hívhat az ügynökünk is, az sem lesz probléma, legfeljebb
addig egy kicsit a vendégünk is átgondolhatja a megbeszélt témákat, amíg mi azt
a hívást lebonyolítjuk.

Az aktuálisan kijelölt találkozó idõpontja és
megnevezése az állapotsorban olvasható. Az egy idõben megjelenõ találkozók
között a TAB billentyûvel válthatunk. A bal oldalon látható idõbeosztás
változtatható (Ctrl+K) 15 perc és 2 óra között négy lépésben, így
mindenki megtalálja a neki megfelelõ megjelenítési formát.

TIPP. Egy
találkozó áthelyezéséhez használjuk a vágólapot! Az eseményt elõbb
jelöljük ki, majd a Ctrl+X-szel vágjuk ki a vágólapra, lépjünk az
új helyre, és ott szúrjuk be a Ctrl+V-vel. A találkozó hossza
változatlan marad, de a kezdési idõpont az aktuális helyen érvényes
idõpont lesz.

A vágólapos módszer használható egy-egy találkozó többszöri
beszúrására is. Olyankor csak másoljuk le az eseményt a Ctrl+C-vel, és a
szükséges helyeken szúrjuk be. Ha módosítjuk egy találkozó idõpontjait, akkor az
egymással összefüggésben lévõk értéke a mezõkbõl való kilépés után kerül csak
frissítésre (például a befejezés ideje és az idõtartam).

Year schedule (Éves ütemezõ nézet): Ez is egy
olyan speciális nézet, amelyben csak egyféle bejegyzéstípust érdemes
megjeleníteni, de mi választhatjuk meg, hogy melyiket. (Alapértelmezésben
mindhárom alaptípus megjelenik a nézetben, ami egy kicsit zavaró is.)

35. ábra. Az Éves ütemezõ nézet tervezésre és
kimutatásra is jó

Ezt a nézetet használhatjuk hosszabb-rövidebb feladatok
ütemezésére, amelyeket eseményként (Events) veszünk fel. A beállításoknál
(Ctrl+K) kiválaszthatjuk a megjelenítendõ elemtípusokat, amelyek közül
érdemes csak azt az egyet meghagyni, amelyik számunkra a legfontosabb. Ezt
természetesen nem lehet elõre eldönteni, egyébként is csak elegendõ számú már
felvitt eseménynél van mit nézni az éves ütemezõben.

TIPP. Amikor egy
ütemezett feladat (esemény) határideje tolódik, akkor elõbb az
utána következõt a vágólapkezelõ billentyûparancsok segítségével vigyük
hátrébb, és csak ekkor növeljük meg az esemény hosszát annak
beállításainál.

Ha ebben a nézetben csak a találkozóinkat jelenítjük meg, úgy
azt láthatjuk a megjelenõ képen, hogy melyik munkatípusra mennyi idõt
fordítottunk, és azt milyen eloszlásban. Ennek feltétele, hogy a találkozókból
(Appointments) naponta legfeljebb csak egy volt, és azok mindegyikénél a
feladatunk jellegének megfelelõ színezést használtunk.

TIPP.
Készíthetünk és cserélhetünk egymás között évfordulós naptárakat.
Külön fájlba felvehetjük az évfordulókat (zenei, irodalmi, színházi
stb.), és a fájlok megnyitása után a mai napon azonnal látjuk, hogy
milyen évforduló (Anniversary) van. Ez a megoldás például rádiós
mûsorvezetõknél hasznos, mert nem a saját naptárukban lenne a bejegyzés,
de mégis gyorsan elérik.

Anniversaries (Évfordulók nézete): Az évforduló
típusú bejegyzések (Anniversary) speciális nézete, amely egyszerre 4 vagy
6 hónapot jelenít meg. Egy átlagos ember személyes ismeretségi körébe tartozók
születésnapjait és névnapjait lehet ilyen módon megjeleníteni. Több bejegyzés
esetén a nézet korlátaiba ütközünk.

36. ábra. Évfordulók megjelenítése 4 hónapos
nézetben

A nézetben megjelenõ évfordulók (Anniversaries)
megtekintése az aktuális idõszakban elõforduló névnapokra, születésnapokra és
egyéb fontos családi eseményekre való felkészülésnél lehet hasznos. Kevesebb
vagy az évben jobban eloszló évfordulók esetén a 6 hónapos megjelenítés is
elegendõ lehet. (A programban az ábrához képest még változások történhetnek.)

TIPP. Az
évfordulókat megjeleníthetjük a heti (Week) nézetben is, ha azok
száma indokolja. Ehhez váltsunk át a heti nézetre, majd a beállításoknál
tiltsuk le az összes többi bejegyzés megjelenítését. Ezzel heti nézetben
tekinthetjük át az éppen aktuális évfordulókat (Anniversaries).

Mindkét nézetben (4/6 havi) a kurzormozgató
billentyûkkel lépkedhetünk az eseményeken. Ha lefelé lépünk, akkor minden
esetben az utolsó után egy üres sorra lépünk, ahová felvehetünk újabb
évfordulót. Ehhez csak el kell kezdeni beírni a nevet, és az elsõ billentyû
leütésére már meg is jelenik az új évforduló beírására szolgáló párbeszédablak.

A nézetben megjelenõ dátum szoros kapcsolatban van a
helyi beállításokkal. Ha ott magyar formátumra állítjuk a dátum megjelenítését,
akkor itt az év és a hónap jelenik meg, ami nem éppen informatív. Az ábrán
látható „hónap.nap” kiírási forma az Extras / Control panel / Regional
settings / Date / Date format mezõben megadott „Month.Day. Year”
formátum eredménye. A pont karakter mint dátumelválasztó szintén egyéni
beállítással érhetõ el.

Új események felvétele

Az elõzõekben láthattuk, hogy a naptárba történõ bejegyzések
típusát alaposan át kell gondolnunk, mert nem mindegy, hogy az hol jelenik meg.
Ha igazán sok feljegyzést készítünk a naptárunkba, és jelentõs szerepet szánunk
neki a mindennapi életünk alakításában, akkor a bejegyzéseket úgy kell
elhelyeznünk, hogy azok a mindennapjainkat segítsék és ne hátráltassák.

TIPP. A feladatok
listájába beírtak fontosak számunkra, de mindig ügyeljünk arra, hogy az
alapnézetekben megjelenített feladatlisták tényleg csak azokat az elemeket
tartalmazzák, amelyeket azon a napon feltétlenül el is kell intéznünk.
Ellenkezõ esetben a sok feladat között elvesznek a napi találkozóink.

Ezért mindegyik nézetet nevezzük ki valamely feladatunk
segítõjének, és ott csak olyan elemtípusokat jelenítsünk meg, amelyeket az adott
munka elvégzéséhez szükségesnek találunk. A továbbiakban az új elemek
felvételekor ezt a szemléletet kövessük mindig. Késõbb aztán, amikor már
magabiztosan mozgunk a naptárunkban, akkor növelhetjük a megjelenítendõ elemek
számát, mert azok sokasága között is könnyen meglátjuk a számunkra éppen fontos
teendõket.

TIPP. Ha egy
bejegyzés típusát meg szeretnénk változtatni, akkor arra is lehetõségünk
van a Menu / Entry / Change entry type parancs segítségével.
Ilyenkor a változásból adódó egyéb jellemzõk is módosíthatók a megjelenõ
párbeszédablakban.

Általában új események bejegyzéséhez jelenítsük meg azt a
nézetet, amelyet mi az adott esemény megjelenítésére szoktunk használni.
Keressünk szabad idõpontot, ahová az eseményt be akarjuk jegyezni. Ha ebben a
nézetben az az alapértelmezett eseménytípus, akkor nyomjuk meg a jobb felsõ
New entry (Új bejegyzés) parancsgombot.

Ha a nézet alapértelmezett bejegyzéstípustól eltérõ
elfoglaltságot akarunk beírni, akkor válasszuk ki a Menu / File / New entry
almenü megfelelõ elemét. Érdemes megjegyezni a billentyûkombinációkat, mert
azok minden nézetben egyformán használhatók. Azonban ne törekedjünk arra, hogy
mindig mindent a billentyûparancsokkal hívjunk elõ, mert akkor bele fogunk
keveredni.

Appointment (Találkozó)

Új találkozó felvételekor elõször írjuk be a megnevezést,
amely elvileg hosszabb is lehet, mint amennyi a párbeszédablakban látható, de a
nézetekben talán zavaróan sok helyet fog elfoglalni vagy meg sem jelenik. Ezért
mindig fogalmazzunk tömören, és figyeljük meg, hogy általában mennyi szöveg fér
ki, és késõbb e tapasztalatot hasznosítsuk.

37. ábra. Új találkozó bejegyzése a naptárba

Ha a találkozó csupán néhány órás lesz, és az idejét is
pontosan tudjuk, akkor a Timed (Idõzített) jellemzõnél a Yes
értéket válasszuk ki. Ellenkezõ esetben a találkozónk egy ponttal megjelölt elem
lesz az alapnézetekben. Ebben a formájában a heti ütemezõ nézetben nem is
jelenik meg, mert nem lehet idõponthoz kötni az eseményt.

Az idõzített találkozó hossza általában órákban
mérhetõ, de akár több napig is eltarthat. Az ábrán éppen nem látható alul a
találkozó hossza, amely napokban és órákban kiírva jelenik meg. Egy találkozó
esetében a kezdési idõ (Start) és a hossz (Duration) a
meghatározó. Ha ezt az elemet áthelyezzük a naptárban más idõpontra
(módosítjuk a kezdési idõt), akkor a vége automatikusan fog módosulni.

Kérhetünk figyelmeztetést (Alarm) is az esemény
bekövetkezése elõtt valahány órával és/vagy nappal. Ilyenkor a kért idõpontban a
profilnál beállított csengõhanggal jelez folyamatosan egy percig.

Felvehetünk ismétlõdõ találkozókat is naptárunkba.
Elõször az ismétlõdés (Repeat) típusát adjuk meg (napi, heti,
havi, évi stb.), és utána az ahhoz tartozó további beállításokat. Az
ismétlõdés tarthat a végtelenségig (indefinitely = yes), de egy adott
idõpontig is. Ha csak azt tudjuk, hogy hány alkalommal (Occurrences)
fordul elõ ez az esemény, akkor azt is megadhatjuk, így a legutolsó idõpontot a
program számítja ki, amit a mezõbõl való kilépés után jelenít meg. Az állapot
(Status) lapon választhatjuk ki például a színjelölést, és néhány egyéb
jellemzõt, amelyekre a további füzetekben térünk ki részletesen.

Event (Esemény)

Az esemény a találkozóhoz hasonló elfoglaltság, de a hossza
csak napokban mérhetõ, viszont itt is kérhetünk figyelmeztetést egy általunk
megadott idõpontban az esemény elõtt néhány (0..x) nappal. Ismétlõdés nem
állítható be, mert egy „esemény” ha ismétlõdik is, az nem határozható meg
elõre pontosan még napokra sem.

38. ábra. Új esemény felvétele a naptárba

Egynapos lehet az esemény és a találkozó is. Melyiket
válasszuk ilyen esetben? Ha az adott esemény egy általános, órához nem köthetõ
elfoglaltság, amelyen esetleg nem is kötelezõ részt vennünk, akkor a típusa
legyen esemény (Event). Amikor viszont csak azért lett egynapos, mert még
nem tudtuk elõre pontosan, hogy mikor és mennyi ideig fog az adott elfoglaltság
tartani, akkor mindenképpen találkozónak (Appointment) jegyezzük be.

TIPP. Ha egy
esemény minden napjára akarunk figyelmeztetést beállítani, akkor azt
inkább egész napos találkozónak vegyük fel, amely több napig, de
meghatározott ideig ismétlõdik. Így például az éves ütemezõ nézetben való
megjelenítése is a találkozókra vonatkozó beállítás szerint változik.

A hosszabb eseményeket színes jelzéssel az éves ütemezõben
(Year schedule) tudjuk megjeleníteni. A színek kiválasztásánál ezt vegyük
figyelembe. Ha ezt a nézetet az adott esemény szempontjából nem használjuk,
akkor felesleges színt megadni (az alapértelmezés a fehér).

TIPP. Egy
jövõbeli eseményhez készíthetünk feljegyzéseket elõre is, és mindig,
amikor éppen eszünkbe jut valami, akkor hozzáírhatjuk. Erre szolgálnak a
csatolt dokumentumok (Attachments).

Anniversary (Évforduló)

Az évfordulók felvételekor döntsük el, hogy azok személyes
jellegûek-e, és az éves ütemezõ nézetben meg akarjuk-e jeleníteni vagy sem. Ha
nem, akkor az éves feladatok tervezésekor a céges évfordulókat eseményként
jegyezzük be, amennyiben azok meghatározzák az események ütemezését. Így az
évfordulókat használhatjuk az ismerõseink, rokonaink névnapjainak és
születésnapjainak, illetve egyéb számunkra fontos idõpontoknak a bejegyzésére.

TIPP.
Figyelmeztetést minden fontos évfordulóhoz állítsunk be! Érdemes
fontosságtól függõen az esemény elõtt néhány nappal egy megadott
idõpontban (pl. reggel) kérni a hangjelzést.

A leírás (Description) sorba röviden írjuk be az
évforduló aktualitását, például „Házassági évforduló”, amelynél egy
dátumot kell megadni. A kiíráshoz megjeleníthetjük az eltelt évek számát, vagy a
kezdõévet, vagy semmit. Ez utóbbit névnap esetén érdemes kiválasztani, így nem
küldünk üdvözlõ SMS-t valakinek a születésnapjára a névnapja helyett.

39. ábra. Új évforduló felvétele a naptárba

Ismétlõdés nem adható meg, mert az éves ismétlõdés az
alapértelmezés ebben az esetben, így más beállításának nincs értelme. Színezést
akkor adjunk meg, ha az éves nézetben is meg akarjuk nézni az évfordulók
eloszlását, bár ennek nem sok jelentõsége van.

TIPP. A személyes
évfordulókhoz is készíthetünk csatolt dokumentumot, ha az ajándékozással
kapcsolatban fontos feljegyzéseket akarunk készíteni. Ez a feljegyzés nem
lesz szem elõtt, hiszen a fájlt csak az adott évfordulónál megjelenõ
Attachments (Csatolások) gombot megnyomva érhetjük el.

Task (Feladat)

Szerencsénkre több feladatlista hozható létre, így külön
listákba jegyezhetjük fel a reggeli, a déli és az esti feladatainkat, továbbá
azokat, amelyeket nem akarunk a naptár általános nézeteiben megjeleníteni. Arra
ügyeljünk mindig, hogy a megjelenítés a feladatlista jellemzõje, míg határideje
a feladatnak van.

TIPP. Ha egy-egy
feladat elvégzéséhez szükséges lépéseket akarjuk feljegyezni, akkor ne a
feladatlistát használjuk, hanem a Notes alkalmazást, ahol sok
hasonló feladatlista készíthetõ.

Külön listába kerülhetnek azok a figyelmeztetéssel ellátott
feladatok, amelyek percek alatt elintézhetõ aprócska feladatokra hívják fel a
figyelmünket. Ez például lehet akár létfontosságú gyógyszer bevételére
figyelmeztetõ jelzés is, amelyet természetesen nem akarunk viszontlátni egyetlen
naptári nézetben sem.

40. ábra. Új feladat felvétele a naptárba

A feladat feljegyzésekor adjuk meg annak megnevezését, majd
válasszuk ki, hogy melyik feladatlistába (Task list) akarjuk elhelyezni.
A fontosságát az ikonja fogja jelezni, illetve rendezési szempont lehet. A
határidõ (Due date) kérdésre adott igenlõ válasz esetén kiválasztható
lesz az Alarm (Figyelmeztetés) és a Repeat (Ismétlõdés)
lapja is.

Ha egy feladat általános, akkor az mindig a „mai”
(Today) napon jelenik meg. A határidõ megadása esetén viszont a határidõ
napján, vagy a beállított figyelmeztetõ szerinti napon jelenik meg az általános
nézetekben a feladat. A határidõ lejárta után is megmarad a feladatok
listájában, de az általános nézetekben nem jelenik meg.

TIPP. Az
elvégzett feladat a Ctrl+Shift+C-vel is „kihúzható”!

Kapcsolat az internettel

Nem kell számítógéppel rendelkeznie annak, aki használni
akarja az internet nyújtotta szolgáltatásokat. Megnézhetjük a számunkra fontos
weblapokat, elektronikus leveleket küldhetünk és fogadhatunk, de a WAP-oldalakon
lévõ friss információkat is átfuthatjuk.

41. ábra. A webböngészõ indításakor megjelenõ
weblap

Elsõ lépésben el kell végeznünk a beállításokat, amelyekhez
rendelkeznünk kell a különféle szolgáltatóktól kapott adatokkal. Az alábbi
fejezetekben többféle beállítást is átnézünk, de egy esetleges változás esetén
hívja fel a mobil- vagy az internetszolgáltatóját, és az aktuális adatokat onnan
érdeklõdje meg.

Az elsõ beállítások

Az internet használata elõtt el kell végeznünk néhány
beállítást a kommunikátorban, illetve meg kell gyõzõdnünk arról, hogy az adott
szolgáltatónál rendelkezünk-e a kívánt szolgáltatással.

TIPP. A szükséges
beállításokat jegyezzük fel például a Notes-fájlba, amely így
mindig könnyen elérhetõ lesz.

Az internetkapcsolatot igénylõ alkalmazások egyéb
beállításaira és használati módjára a következõ füzetekben térünk ki a különféle
felhasználói igényeknek megfelelõen. A kommunikátorra külsõ cégek által
készített alkalmazások telepíthetõk, amelyekkel újabb lehetõségek nyílnak meg
elõttünk. Az ilyen programoknál mindig körültekintõen járjunk el, mert az idegen
alkalmazások akár adatokat is elküldhetnek a gépünkrõl a tudtunk nélkül.

Internet Startup indítása

Elsõ lépésben gyûjtsük össze a szolgáltatónktól kapott
adatokat, vagy használjuk az itt leírtakat, és indítsuk el a Pultról (Desk)
az Internet Startup parancsikont. Ha ezt már valamiért letöröltük, akkor
sincs baj, mert ez csak az Extras (Kiegészítõk) csoportban lévõ
azonos nevû beállításkészletet indítja el.

42. ábra. Új internetes kapcsolódási pontok
beállítása

Internet access (Internetkapcsolat):
Az internetre történõ csatlakozáshoz szükséges kapcsolat beállításai. Általában
a mobilszolgáltatónk adja meg az adatokat hozzá, mert így olcsóbb belépést
biztosít.

Ettõl függetlenül más internetszolgáltatóhoz is
készíthetünk csatlakozási beállítást, például külföldi kiutazás esetére. Ezt a
kapcsolatot használja a webböngészõ (WWW) és az elektronikus
levelek elküldését végzõ program.

Ha telepítünk más internetes programot, például FTP, IRC
stb., akkor azok is ezt a kapcsolattípust fogják meghívni a
csatlakozáshoz.

WAP access (WAP-kapcsolat): Ezen
a kapcsolaton alapértelmezésben csak a WAP-böngészõ program dolgozik, de a
WAP-kapcsolatot igénylõ egyéb programok is használhatják hordozóközegként. Az
interneten lévõ WAP-oldalak megtekintéséhez szükséges.

Mail account (E-mail postafiók):
Az internetkapcsolaton elérhetõ e-mail postafiókunk kezeléséhez szükséges
beállításokat végezhetjük el. Több postafiókot is használhatunk, például a magán
és a hivatalos levelezés elválasztására.

TIPP. A
magánlevelezésünkhöz keressünk POP3-as elérésû ingyenes
e-mailszolgáltatást, amelybõl sok van az interneten.

Internetkapcsolat beállításai

Az alábbi beállítási párbeszédablakok minden kapcsolatnál
azonosak, de a mezõkbe kerülõ adatokat, illetve az ott kiválasztott válaszokat a
szolgáltatónktól kapott adatoknak megfelelõen írjuk be. A beállításoknál az
általában szükséges részeket nézzük át, de egyedi speciális esetben lapozzuk fel
a kommunikátorhoz kapott útmutatót, illetve a CD-n találunk még további
PDF-fájlokat a különleges beállítások esetére.

Válasszuk ki az Internet access ikont, és az
Open parancsgombbal hozzunk létre egy új csatlakozási beállításkészletet.
Ekkor jelenik meg a következõ ábrán látható párbeszédablak.

43. ábra. Az internetkapcsolat beállításának
elsõ lépése

Elõször is írjuk be a kapcsolat nevét (Connection name)
és telefonszámát (Phone number). Ha a kommunikátorunk nem kerül
illetéktelen kezekbe, akkor ne kérjük, hogy minden kapcsolódás elõtt bekérje a
jelszót (Password prompt: No). Írjuk be a nevet (Username), a
jelszót (Password) pedig kétszer, nehogy elhibázzuk.

Következõ lépésben nyomjuk meg az Advanced settings
(További beállítások) parancsgombot, amelyre újabb beállítási
párbeszédablak jelenik meg. Az itt beírandók is fontos részét képezik a
beállításoknak!

44. ábra. A további beállítások rejtik a HSCSD
beállításait is

A Data call (Adathívás) lapon kell beállítanunk
a HSCSD-kapcsolat jellemzõit. A Connection type (Kapcsolat típusa)
lapon választhatjuk ki a High speed (Nagy sebesség) elemet, és
vele összhangban a további beállításokat (V110 ISDN; 38400).

Fontos! A
nagysebességû csatlakozásra a telefon képes, de ezt a
mobilszolgáltatónknak is támogatnia kell. A pontos adatokról érdeklõdjön a
mobilszolgáltatója ügyfélszolgálatán.

Lapozzunk az Other (Egyéb) lapra a Menu gomb
megnyomásával. Ekkor megjelenik oldalt az Address options (Címbeállítások)
parancsgomb, amelyet megnyomva kapjuk az alábbi ábrán látható beállítási
párbeszédablakot. Egyes szolgáltatóknál a címeket nem kell beírni, de van ahol
ezek állandóak, és nekünk kell pontosan megadni.

45. ábra. A szükséges DNS-címek megadása is
fontos beállítás

Amennyiben nem az általában használt internetszolgáltatónknál
lépünk be, hanem valamilyen egyéni céges csatlakozási ponton, akkor bizonyára
további beállításokra is szükség lehet. A lapokat végignézve láthatjuk, hogy
nagyon sokféle paraméter adható még meg. Ezeket általában hagyjuk változatlanul,
mert az esetek többségében nincs rá szükség.

Fontos! A
beállításokat az Extras / Control panel / Internet access
párbeszédablakban lehet megváltoztatni. További újabb
internetkapcsolatokat itt is létre lehet hozni.

Általában nincs szükség több internetkapcsolat beállítására,
mert a mobilszolgáltatónk által biztosított belépési ponton olcsóbban tudunk
csatlakozni, mint más szolgáltatáson keresztül. Ez utóbbi ugyanis adathívásnak
minõsül, és magasabb percdíjjal kerül számlázásra.

A szolgáltatók beállításai

Pannon GSM: Az alapértelmezett beállításokkal
kapcsolódhatunk 9’600 vagy 14’400 bps sebességgel, de ha beállítjuk a
nagysebességû kapcsolat jellemzõit, akkor akár 38’400 bps sebességet is
elérhetünk. Jelenleg minden felhasználó rendelkezésére áll a HSCSD (Pannon
Sztráda szolgáltatás) külön elõfizetés nélkül (Praktikummal is).

Fontos! A HSCSD
használata során dinamikusan változhat a lefoglalt idõrések száma, így a
sebesség nem lesz állandó. Az adatátvitel használatához a szolgáltatónál
aktiváltatni kell a kártyánkhoz a szükséges szolgáltatásokat. Ezt a 143-as
szám felhívása után az ügyfélszolgálaton elintézhetjük.

Westel: Ebben a hálózatban nem tudjuk
kihasználni a nagyobb sebesség adta elõnyöket még akkor sem, ha más behívószámra
próbálunk csatlakozni. A szolgáltatás eléréséhez internetszerzõdést kell
kötnünk, és a felhasználónevet, valamint a jelszót ott kapjuk meg.

Vodafone: A Vodafone nem nyújt
internetszolgáltatást, így csak más szolgáltatóhoz tudunk csatlakozni. A
beállításoknál az illetõ szolgáltató paramétereit vegyük figyelembe, de a
maximális sebesség csak 14’400 bps lehet. (További információhoz hívja a
1270-et.)

46. ábra. A szolgáltatások beállításai a
sebesség függvényében

A webböngészõ beállításai

Válasszuk ki az Internet csoportból a WWW
ikont, indítsuk el a programot, amely megjeleníti az alapértelmezett weblapot,
ami valójában a fájlrendszerünkben található. Ezen a weblapon már kipróbálhatjuk
a billentyûkombinációkat, a menük kezelését, hogy a kapcsolat során már
rutinosan tudjunk dolgozni.

TIPP. A weblapon
lévõ elsõ hivatkozás a Tips.html fájlra mutat, amely még mindig a
kommunikátorunkon van, és hasznos információkkal szolgál. A Tab-bal
lépjünk rá, és az Enter-rel válasszuk ki. A kért weblap hamarosan
megjelenik.

Amennyiben olyan hiperhivatkozást választunk ki, amely az
internetre mutat, úgy megjelenik a „Connect to Internet” csatlakozási
párbeszédablak, ahol választhatunk a definiált internetkapcsolataink közül, vagy
az Esc billentyûvel visszaléphetünk a weblapra csatlakozás nélkül.

TIPP. A böngészés
elõtt nézzük át alaposan a program menüit, esetleg jegyezzük fel a
fontosabb billentyûkombinációkat, hogy azokat szükség esetén azonnal
használhassuk. Például: A letöltés megállítása: Menu / View / Stop
loading Ctrl+Z, egérmutató megjelenítése: Menu / View / Pointer
Ctrl+Q.

Itt is a Ctrl+K-val tudjuk megjeleníteni a program
beállításait, amelyeket figyelmesen nézzünk át, és akkor nem fogjuk a program
hiányosságának feltüntetni azt, amit esetleg nem kapcsoltunk be. Gyorsabb
programindítást is itt állíthatunk be (Load at startup).

47. ábra. A webböngészõ beállításait alaposan
nézzük át

General (Általános) beállítások

Az itt megjelenõ beállítások letiltásával a megjelenítés
gyorsítható, de sok esetben a képek maguk is hiperhivatkozások, feliratokat
tartalmaznak, így nem érdemes ezeket kikapcsolni.

Home pages (Honlapok) beállításai

Home pages address (Nyitólap címe):
A Menu / Go / Home page Ctrl+ Shift+H billentyûkombinációval elérhetõ
nyitólapunk, amellyel alapértelmezésben a program indul.

TIPP. Ha van PC-s
kapcsolatunk, akkor érdemes a fontosabb címeket hiperhivatkozásként
elhelyezni egy weblapon, és azt átmásolni a kommunikátorra, majd
beállítani nyitólapként. Ennek elérése gyorsabb, mint a könyvjelzõké, és
könnyebb archiválni.

Search pages address (Keresõlap
címe): A Menu / Go / Search page paranccsal elérhetõ
keresõlapunk, amelyre egy internetes keresõszerver címét érdemes beállítani.
Ilyet találunk például az alapértelmezett nyitólapon is.

Load at startup (Induláskor
betöltendõ): A program indulásakor betöltse-e valamelyik weblapot
vagy sem. Ha nem kérjük egyiket sem, akkor a program indulásakor megjelenít egy
üres címmezõt, ahová beírhatjuk a megjelenítendõ weblap címét. Ez az Esc
billentyûvel kikerülhetõ, és választhatunk például a könyvjelzõink közül.

Fonts (Betûtípusok) beállításai

A megjelenítendõ weblap betûtípusokra vonatkozó
beállításaiból csak azt veszi figyelembe, hogy szabványos (Standard) vagy
fix szélességû-e a betûtípus. Ezekhez választhatunk a kommunikátorunkon
elérhetõ betûtípusok közül megfelelõt.

Scroll bars (Görgetõsávok) beállításai

Mivel a kommunikátorunk képernyõje nem vetekszik a PC-k
képernyõjével, ezért óhatatlanul is elõfordulhat, hogy egy weblap nem
jeleníthetõ meg a képernyõn teljes hosszban és szélességben. Ilyenkor
automatikusan megjeleníti a szükséges görgetõsávokat.

Ezek nem foglalnak sok helyet, de a lap kezelése
szempontjából elengedhetetlenül fontosak, ezért letiltásuk felesleges, állandó
megjelenítésüknek pedig csak különleges egyedi szokás esetén van értelme.

Advanced (Egyéb) beállítások

Use cookies (Cookie-k használata):
A webböngészõk által használt fájl, amelyet a böngészõ gépre mentenek le. Ezek
mérete nem nagy, de sok esetben a regisztrációt igénylõ weblapokra ezen
beállítás nélkül nem lehet bejutni. Mivel eléggé elterjedt a használata, ezért
érdemes az Always (Állandóan) beállítást választani, különben a sok
kérdés nagyon lelassítaná a böngészést.

Cache size (Ideiglenes tároló
mérete): A letöltött weblapok tárolására fenntartott tárterület
mérete. Válasszuk nagyra (Large), ha a kilépést követõen törölni fogjuk a
tárolót, vagy kapcsolaton kívül is vissza akarunk lépni a lehívott oldalakra.
Állítsuk viszont kicsire (Small), ha csak éppen azt a weblapot akarjuk
tárolni, amit megjelenítettünk.

Empty cache on exit (Átmeneti
tároló kiürítése kilépéskor): A letöltött weblapok, illetve az
azokhoz tartozó egyéb fájlok (pl. képek) törlése a program bezárását
követõen az ideiglenes tárolóból. Csak akkor ne kérjük, ha a weblapok letöltése
és a kapcsolat bontása után a weblapokat, illetve azok képeit meg akarjuk nézni,
el akarjuk menteni a fájlrendszerünkbe késõbbi idõkre.

Empty history on exit (Látogatott
oldalak címének törlése kilépéskor): A Menu / Go / History
list (Elõzmények listája) tartalmazza az összes megjelenített oldal
címét, még a nyitólapét is. Ezt a listát ne töröljük, mert hasznos ha alkalmilag
meglátogatott oldalak címére akár hónapokra visszamenõleg is emlékszik a
programunk. Az elõzmények listája a Ctrl+H-val gyorsan megnyitható.

A beállításokból kilépve válasszuk ki a Bookmarks
(Könyvjelzõk) parancsgombot. A gomb teljes képernyõs módban is elérhetõ.

48. ábra. A könyvjelzõkel gyorsan elérjük a
keresett oldalakat

Ez a könyvjelzõkezelõ programrész (Bookmark manager)
tartalmaz néhány elõre felvett könyvjelzõt. Ezeket nézzük át, esetleg késõbb
célszerû átmozgatni õket egy új mappába, például a vágólapkezelõ
billentyûkombinációk segítségével. A webböngészõhöz visszalépni a Page view
(Lapnézet) parancsgombbal lehet.

TIPP. Gyûjtsük
össze elõre a webcímeket, amelyeket meg akarunk nézni, és vegyük fel még
kapcsolódás elõtt a könyvjelzõk közé. Hozzunk létre külön mappákat a
csoportosításhoz.

A könyvjelzõkezelõben állva válasszuk ki a Menu /
File / Folder / Create new folder Ctrl+N parancsot, ha létre akarunk hozni
egy új mappát. Új mappát a meglévõn belül is el lehet helyezni.

49. ábra. A könyvjelzõkbõl készített weblap
megjelenítése gyors

Jelöljünk ki egy könyvjelzõt, nyomjuk meg a Ctrl+X-et,
majd lépjünk bele az új mappába, ahol pedig a Ctrl+V-t nyomjuk meg. Az
elõbbivel kivágtuk (Cut) a könyvjelzõt a vágólapra, a másikkal pedig
beszúrtuk (Paste) azt a vágólapról az aktuális helyre. Ezzel a módszerrel
viszonylag gyorsan átrendezhetjük a könyvjelzõinket.

TIPP. Exportáljuk
a könyvjelzõket egy HTML-fájlba, és állítsuk be azt nyitólapnak. Ehhez
válasszuk ki a Menu / Bookmarks / Export as HTML parancsot, majd a
mentés után a beállításoknál írjuk be a címet: file:///C:/Documents/Bookmarks.html.

Új könyvjelzõt a könyvjelzõkezelõben vehetünk fel a
Menu / Bookmarks / Add bookmark Ctrl+B paranccsal. A megjelenõ
párbeszédablakban nevezzük el a könyvjelzõt, és írjuk be a címet. Ha a Page
view nézetben választjuk ki ugyanezt a parancsot, akkor viszont az éppen
megjelenített weblap nevét és címét veszi fel a könyvjelzõk közé.

Levelezési beállítások

Az elektronikus levelezés az SMS és a fax küldéséhez hasonló
mûvelet, ezért a Messages (Üzenetek) csoportban találjuk meg. Itt
állíthatunk be e-mail postafiókot, amelyet elõtte már a szolgáltatónknál
regisztráltunk. Egy postafiók lehet egy internetelõfizetés része, esetleg
munkahelyi cím, de számos ingyenes szolgáltatást is találunk az interneten.

TIPP. A
munkahelyi vagy az otthoni számítógépen vagy egy internet kávézóban
hozzunk létre saját magunknak egy új postafiókot valamelyik ingyenes
szolgáltatónál. Állítsuk be annak a jellemzõit, használjuk azt a kezdeti
próbálgatáshoz.

A kommunikátorban csak akkor kezdjük el beállítani a
postafiók jellemzõit, ha azzal már rendelkezünk a szolgáltatónknál. Attól még
nem lesz e-mailcímünk, hogy itt a kommunikátorban beállítjuk. Több e-mail fiókot
is beállíthatunk, így a céges és a különféle magánlevelezésünket is egyszerre
elvégezhetjük.

A Messages alkalmazásban válasszuk ki a Menu
/ Tools / Account settings (Fiókbeállítások) parancsot, vagy az Extras /
Internet startup / Mail account (E-mail postafiók) ikont. Az elõbbi
esetén a Create new parancsgombbal készíthetünk új e-mail postafiókot.

50. ábra. Az új e-mail postafiók beállításai

Általános (General)

Mail account name: Az ide beírt név a mappák
alatt fog megjelenni, és a postafiókunkat azonosítja, de ez csak itt a
kommunikátorban jelenik meg, az e-maillel nem kerül elküldésre.

My name: Az elküldendõ e-mail feladójaként
megjelenítendõ nevem.

Username: A postafiók eléréséhez szükséges név,
ami általában a @-jel elõtti név, de nem minden esetben, eltérés lehetséges.

Password: A postafiók eléréséhez szükséges
jelszavunk.

My mail address: A megjelenítendõ e-mailcímünk,
ami más is lehet, de mindenképpen létezõ e-mailcímnek kell lennie.

Internet access: A levél elküldésekor az
internet eléréséhez szükséges.

Fontos! Az
e-mailt csak azon a kapcsolaton keresztül küldhetjük el, amelyiket a
postafiók beállításainál megadtuk.

Default account: Az e-mail üzenet
szerkesztésekor a feladó alapértelmezésben az lesz, amelyik fiókot itt
kiválasztjuk, de a Sending options parancsgombnál a használandó postafiók
módosítható.

Kiszolgálók (Servers)

Mail account type: A postafiók típusa általában
POP3, de egyes szolgáltatók használnak IMAP4-et is. A további beállítások is e
választástól függõen változnak. Az alábbiakban a POP3-as beállításokat nézzük
meg, mert ez a legelterjedtebb.

Outgoing mail server: A kimenõ leveleinket
továbbító szerver neve. Általában „smtp” elõtagja szokott lenni, de nem
feltétlenül.

Fontos! A kimenõ
szervert mindig az a szolgáltató adja, amelyiken keresztül az internetre
csatlakoztunk! Nagyon ritka esetben használhatunk úgy egy szervert, hogy
nem ott léptünk be. Ilyen általában az ismertebb szolgáltatóknál nem is
lehetséges.

Incoming mail server: Az érkezett leveleinket
tároló szerver neve. Általában „pop3” elõtagja szokott lenni, de nem
feltétlenül.

Fontos! Az
érkezett leveleinket minden esetben le tudjuk tölteni, bárhol is
csatlakoztunk az internetre. Ugyanez nem igaz a kimenõ leveleinkre. Így
egy belépéssel akár több postafiókból is össze tudjuk szedni a leveinket,
de csak azt küldhetjük el, amelyik beállításainál azt az SMTP-kiszolgálót
adtuk meg, amit a beléptetõ szolgáltató biztosít a számunkra.

Letöltés (Retrieve)

Retrieve: Mail headers (Stay online) / Messages and
attachments: Az elsõ esetben csak a levelek fejlécét tölti le, és a
Retrieve parancsgombbal hívhatjuk le azt a levelet, amelyiket kijelöltük.

Sok levél esetén, amikor csak néhányat akarunk letölteni,
akkor ez a módszer gazdaságosabb. A másik választás esetén letölti az összes
levelünket, de ha valamelyik mérete nagyobb az alábbiban megadott korlátnál,
akkor azt nem tölti le. Az elõbbi esetben ez a korlát nem érvényes, mert ott
látjuk a fejlécben, hogy mekkora a levél.

Max. size of mail ... kB: A válogatás nélküli
letöltés esetén csak azokat a leveleket tölti le, amelyek mérete az itt megadott
méretkorlát alatt van. Túl nagy méretû levelet egyébként sem tanácsos letölteni
a kommunikátorra, mert esetleg nem férne el rajta, vagy az olyan csatolt fájlt
tartalmazna, amelyet nem is tudunk megnyitni.

Egyebek (Advanced)

Default mail type: Általában egyszerû szöveges
e-mailt szoktunk készíteni, de ha színes formázott levelet akarunk küldeni,
akkor arra is van lehetõségünk. Ehhez persze az kell, hogy az e-mailt fogadó azt
eltudja olvasni, rendelkezzen megfelelõ levelezõprogrammal.

Send mail: Az ezzel a postafiókkal elküldendõ
e-mailjeinket általában hogyan küldje el. Azért csak „általában”, mert a
levél írásakor a küldés jellemzõinél ez a tétel módosítható. Itt inkább csak az
alapértelmezést adjuk meg.

Include signature: Készítsünk egyéni aláírást,
amelyet az új e-mail szerkesztésekor azonnal be fog szúrni a levelünkbe a
program.

Edit signature: Ezt a parancsgombot nyomjuk
meg, és a megjelenõ ablakban szerkeszthetjük meg az aláírásunkat. Ez általában
az elköszönés, az aláírás, és az olyan adatok rólunk, amelyeket „reklámozni”
akarunk. Például honlap címe vagy telefonszámok.

Copy to my mail address: Ha az illetõ
postafiókot számítógépen lévõ levelezõprogrammal is használjuk, akkor az
elküldött leveleinkrõl küldjünk magunknak is egy másolatot, mert így az nemcsak
a kommunikátorunkon lesz meg, hanem a számítógépünkön is.

Újdonság.
Aki használt már Nokia 9110-es kommunikátort, az figyeljen oda a
levelezési beállításokra, mert itt más szemléletû a levelek tárolása és
törlése, mint ott volt.

A WAP beállításai

A WAP-oldalak a weblapokhoz hasonló információhordozók, de
kifejezetten mobiltelefonra fejlesztették ki, így lényegesen egyszerûbb,
rövidebb oldalakkal van dolgunk, így a megjelenítésük is gyorsabb. Mivel a
WAP-oldalak a maroktelefonok többségére készülnek, ezért a szövegük rövid,
képeik fekete-fehérek, de a rajtuk lévõ információ megszerzése a célunk, és nem
a gyönyörködés.

A WAP az utóbbi idõben új értelmet is nyert, mert egyes
mobiltelefonoknál a játékok már az újabb pályaleírások letöltéséhez is a
WAP-kapcsolatot veszik igénybe. A WAP-beállítások elvégzése egyszerû, és már
mindegyik mobilszolgáltató biztosítja a teljes elérést. Ehhez talán
aktiváltatnunk kell a szolgáltatást a kártyánkon, amelyhez hívjuk fel a
mobiltelefonunkról ingyenesen a saját szolgáltatónk ügyfélszolgálatát.
(Pannon GSM: 143; Vodafone: 1270; Westel: 1230)

Térjünk vissza ismét az Extras / Internet startup /
WAP access ikonhoz, és állítsuk be a szolgáltatónknál kapott adatokat,
amelyeket az alábbi fejezetekben is megtalálhatnak.

51. ábra. Új WAP-kapcsolat beállítása

Mivel ez a kapcsolat hasonlít az internetesre, ezért a
beállítások egy része új internetkapcsolat létrehozásával végezhetõ el. Az ábrán
látható, hogy ez a beállítás csak az átjáró IP-címének megadásával egészül ki.
Így ha a WAP-kapcsolat és az internetes csatlakozás azonos telefonszámon
történik, akkor csak ki kell választanunk a meglévõ kapcsolatot a listából, és
végeztünk is a beállításokkal (például a Westelnél).

Pannon GSM beállításai

A Pannon GSM-nél külön beállításkészlet tartalmazza az
internetre történõ csatlakozás adatait és a WAP-kapcsolatét. Erre egyrészt az
eltérõ sebesség miatt is szükség van, másrészt a telefonszám sem azonos.

Válasszuk ki a Extras / Internet startup / WAP
access ikont, Nevezzük el a kapcsolatot a szolgáltatónkról (Pannon WAP),
majd írjuk be az átjáró (Gateway) IP-címét: 193.225.154.22. Az
Internet access listából nem tudunk választani, mert egy új kapcsolatot kell
létrehoznunk a jobb oldalon látható New Internet access parancsgombbal. A
párbeszédablak már ismerõs lesz, mert az internetkapcsolat beállításainál már
egyszer végignéztük. Most csak az alábbi beállításokat végezzük el, a többit
hagyjuk változatlanul.

Connection name (Kapcsolat neve):
Pannon W@P.

Phone number (Telefonszám):
+3620-9000-390. (Nem 340!)

Advanced settings / Data call (További beállítások /
Adathívás): Ezen a lapon legfeljebb 14400 bps sebességre
végezhetjük el a beállítást.

Connection type (Kapcsolat típusa):
Normál.

Remote modem type (Távoli modem
típusa): V.110 ISDN

Max. connection speed (Maximális
kapcsolati sebesség): 14400 bps.

Más beállításokra nincs szükség. A Done gombbal
kilépve visszajutunk az elõzõ párbeszédablakba, ahol az Internet access
listában az új kapcsolat legyen kiválasztva, és a beállításokkal ezzel végeztünk
is.

TIPP. A
beállítások után érdemes az Internet / WAP programot elindítani, a
Club Nokia könyvjelzõt kiválasztani, és a Go to
parancsgombbal csatlakozni a WAP-oldalra. Ha a kapcsolat létrejön, és
valami megjelenik a böngészõben, akkor a Ctrl+U-val bonthatjuk is a
kapcsolatot, mert a beállítások jók.

Westel-kapcsolat

A Westel esetében a beállításokkal sokkal gyorsabban végezni
fogunk, ha az internetkapcsolat beállításait már elvégeztük, mert itt is azt a
kapcsolatot tudjuk használni. Ha már elindítottuk az Internet / WAP
programot, akkor válasszuk ki a Menu / Tools / WAP access parancsot. Itt
nyomjuk meg a New parancsgombot egy új kapcsolat létrehozásához, vagy
válasszuk ki a már létrehozott kapcsolatot, amelyet az Edit parancsgomb
megnyomása után szerkeszthetünk.

Name (Neve): Westel
WAP.

Internet access
(Internetkapcsolat): Westel. (Lásd elõrébb.)

Gateway IP address (Átjáró):
212.51.126.2.

Vodafone beállításai

A Vodafone esetében szintén létre kell hoznunk egy
internetkapcsolatot, de itt nem a sebességváltás miatt, hanem azért mert ilyen
beállításunk még nincs. Az elõbbi módszerek egyikével készítsünk egy új
kapcsolatot, nevezzük el, és adjuk meg az alábbi beállításokat.

Name (Neve):
Vodafone WAP.

Internet access
(Internetkapcsolat): Vodafone W@P. (Új kapcsolatot kell ehhez
definiálnunk, amelynek beállításait lásd alább.)

Gateway IP address (Átjáró):
10.9.8.7

Az új kapcsolat létrehozásához nyomjuk meg a New Internet
access-t.

Connection name (Kapcsolat neve):
Vodafone W@P.

Phone number (Telefonszám):
+3670-7000-927

Username / Password (Név / jelszó):
vodawap / vodawap (kisbetûkkel)

Advanced settings / Data call (További beállítások /
Adathívás): A parancsgomb megnyomása után váltsunk a 2. lapra.

Connection type (Kapcsolat típusa):
Normál.

Remote modem type (Távoli modem
típusa): V.110 ISDN

Max. connection speed (Maximális
kapcsolati sebesség): 14400 bps.

Beállítások a programban

Ez a program lényegesen egyszerûbb, mint a webböngészõ, ezért
a beállításaival sem lesz gondunk. Válasszuk ki a Menu / Tools / Settings
parancsot. A General lapon adhatjuk meg, hogy a képeket automatikusan
letöltse-e vagy sem. Nem kell letiltanunk, mert a maroktelefonokra optimalizált
oldalak tartalma kényelmesen el fog férni a mi hatalmas kijelzõnkön, és a
megjelenítendõ képek mérete sem lesz zavaró.

A Home page lapon adhatjuk meg a nyitólapunk
címét, amelyet a Menu / Go to / Home page Ctrl+H-val azonnal meg akarunk
jeleníteni. Ez a WAP-oldal lehet a kommunikátorunkon a helyi fájlrendszerben, de
az interneten is, például a mobilszolgáltatónk nyitólapja. Szintén ezen a
beállítási lapon adhatjuk meg a WAP access mezõben a használandó
kapcsolat nevét. Erre csak több beállítás esetén kell odafigyelnünk.

TIPP. Ha
rendelkezünk számítógépes kapcsolattal, és rá tudunk szánni egy kis idõt,
akkor egyszerûen készíthetünk olyan WAP-oldalakat, amelyeken a kedvenc
linkjeinket helyezhetjük el. Ezt nyitólapként beállítva gyorsan
végezhetünk a böngészéssel.

Az internet használata

Miután minden fontos beállítást elvégeztünk, érdemes azokat
ráérõs idõnkben egy Notes feljegyzésfájlba beírni, hogy az késõbb is
meglegyen, vagy egy másik telefon beállításainál is kéznél legyen. A beállítások
helyességérõl úgy gyõzõdhetünk meg, hogy kipróbáljuk azokat. Kezdjük a
legegyszerûbbnél, és úgy haladjunk a bonyolultabbak felé.

A weblapok böngészése

Indítsuk el az Internet / WWW alkalmazást, amely
alapértelmezésben a helyi fájlrendszerünkben lévõ weblapot jeleníti meg. Elõször
a Tab billentyûvel válasszunk ki egy címet, és nyomjuk meg az Entert.
Ekkor megjelenik egy párbeszédablak, amely jelzi, hogy az internetre akarunk
csatlakozni. Itt választhatunk másik kapcsolati beállítást is, amennyiben többet
is beállítottunk.

52. ábra. Csatlakozás az internetre a
kiválasztott kapcsolattal

Innen továbblépve a program csatlakozik az internetre, amely
legfeljebb pár másodpercig tart (kb. 6 mp). Ha a kapcsolódás sikertelen
lenne, akkor nézzük át a beállításokat, mert valamit rosszul írtunk be. Ha
biztos mindent jónak találunk, akkor hívjuk fel az ügyfélszolgálatot.

Sikeres csatlakozás esetén hamarosan megjelenik a
weblap a böngészõben, ahol további hiperhivatkozások közül választhatunk a lap
kínálatától függõen. Ha ezt csak egy próbának szántuk, akkor Ctrl+U-val
bonthatjuk a kapcsolatot.

TIPP. Az egész
próba nem tart fél percig sem, de meggyõzõdhetünk arról, hogy a kapcsolat
valóban jó-e. Ezért az elsõ próbánál soha ne a kedvenc címünket írjuk be,
mert ha az a szolgáltatás nem mûködik, akkor nem tudjuk, hogy hol van a
hiba.

A WAP használata

A webböngészõhöz hasonlóan a WAP-ot is érdemes kipróbálni,
mielõtt a napi feladataink végzéséhez a fontos címeinket feljegyeznénk a
könyvjelzõk közé. Indítsuk el az Internet / WAP programot, és a Club
Nokia könyvjelzõt válasszuk ki. Nyomjuk meg a Go to parancsgombot, és
csatlakozzunk az internetre, hogy megnézzük a kiválasztott WAP-oldalt.

TIPP. Ha a
kapcsolat létrejön, és valami megjelenik a böngészõben, akkor a
Ctrl+U-val bonthatjuk is a kapcsolatot, mert a beállítások jók. Ezt a
kísérletet csúcsidõben is elvégezhetjük, mert csak rövid ideig tart, így
nem kerül sokba.

53. ábra. Csatlakozzunk a Club Nokia
WAP-oldalára

A kapcsolat ideje alatt a bal felsõ sarokban látható lesz egy
mobiltelefon-ikon, amelynek villog a kijelzõje. Ha bármikor is elõfordul, hogy
nem vagyunk biztosak a kapcsolat meglétében, akkor csukjuk be a kommunikátort,
és nézzük meg kívül a telefonrész kijelzõjét.

Elektronikus levelezés

A három internetes szolgáltatás használata közül ez az, amely
a legtöbb hibalehetõséget rejti magában. Akár a beállításoknál, akár a
szolgáltatói oldalon fordulhatnak elõ átmeneti hibák, így még tökéletes
beállítások esetén is érhet bennünket csalódás.

Ezért csak lépésekben próbáljuk ki a szolgáltatásokat,
és csak akkor bonyolítsuk, ha már legalább egy mûködõképes küldést és fogadást
elvégeztünk. (Bonyolítás alatt értendõ, hogy egy kapcsolaton belül több
postafiók leveleit is letöltjük, és többõl is próbálunk levelet küldeni. erre
ugyanis nem minden szolgáltatónál van lehetõségünk.)

Az üzenet megszerkesztése

Válasszuk ki a Messages alkalmazást, és nyomjuk meg a
Write mail parancsgombot. A megjelenõ üzenetszerkesztõ ablakban elõször
adjuk meg a levelünk címzettjét. Ha nem tudjuk kinek küldjünk próbalevelet,
akkor küldjük elõször magunknak, a saját e-mailcímünkre.

54. ábra. Az elektronikus levél megszerkesztése

Írjunk be pár szót a tárgysorba, valamit az üzenetrészbe,
majd válasszuk ki a Sending options parancsgombot. Nézzük meg a
Delivery (Továbbítás) lapon, hogy milyen beállítás szerepel a küldés idejére
és a postafiókra. Szükség esetén módosítsuk tesztelendõ postafiókra, és ne
kérjünk most azonnali üzenetküldést (Upon request).

55. ábra. A küldés jellemzõinek beállítása

Ha ezzel megvagyunk, akkor a Send parancsgombbal
küldjük el az üzenetet. Ez elõször az Outbox mappába kerül, ahonnan külön
kérésre fogja csak elküldeni a rendszer. Nekünk pedig most éppen erre van
szükségünk.

TIPP. A küldés
beállításait a postafiók jellemzõinél adtuk meg, de gyakran elõfordulhat,
hogy ettõl el akarunk térni. Ez függ attól is, hogy egyszerre mennyi
levelet akarunk elküldeni.

A letöltés és küldés végrehajtása

Elõször lépjünk le a nyilakkal a mappák alatti postafiókra,
és nyomjuk meg a Retrieve mail gombot. Ekkor a kommunikátor elõbb
csatlakozik az internetre, majd megkezdi a levelek vagy azok fejlécének
letöltését. Ezt láthatjuk a következõ ábrán.

56. ábra. A levelek fejlécének letöltése éppen
folyamatban

A fejlécek letöltése után továbbra is kapcsolatban maradunk.
Ezt jelzi a címsávon az „Online” felirat, de a bal felsõ sarokban látható
ikon is emlékeztet erre bennünket. Ekkor a letöltendõ leveleket jelöljük ki a
Shift+ nyilakkal, vagy a Ctrl lenyomva tartása mellett lépjünk fel a
nyilakkal a leveleken végig, és a kiválasztottaknál nyomjuk meg a szóközt.

57. ábra. A letöltött leveleket elolvashatjuk és
törölhetjük

Ezután lépjünk fel az Outbox mappára, jelöljük ki a
küldendõ leveleinket, és nyomjuk meg a Send now parancsgombot. Ha jók a
beállításaink, akkor a levél elküldésre kerül. Ha a levelet próbaképpen
magunknak küldtük, akkor le is léphetünk a „nyitott” postafiókunkra, és a
Retrieve mail gombbal frissíthetjük a nézetet.

Ha végeztünk a leveleink küldésével és letöltésével,
akkor bontsuk a kapcsolatot a Ctrl+U-val vagy a Menu / File /
Disconnect paranccsal.

Felhasználói tippek

V/2. rész: „Kezdõdhet a munka"

Készítette: Móricz Attila szakíró

Ön már bizonyára túlvan az „elsõ lépések megtételén”, így van
egy átfogó képe a kommunikátor képességeit illetõen. Tud váltani az alkalmazások
között, birtokba vette a telefont, a névjegyzéket, egyszerûbb feljegyzéseket is
készített talán. Így itt az idõ, hogy elkezdjünk komolyabban dolgozni a
kommunikátorral.

Minden nap azzal kezdõdik, hogy reggel felkelünk, és
ennek módja az egész napunkra rányomhatja a bélyegét. Ezért kövessünk el mindent
annak érdekében, hogy ez minél kellemesebb legyen. Az elsõ fejezetben ennek
szellemében ismerhetünk meg néhány újabb hangulatjavító szolgáltatást

A feljegyzések készítésérõl már volt szó az elsõ
részben, de most újabb lehetõségekkel ismerkedünk meg. Tovább boncolgatjuk a
feljegyzések típusait, hogy valóban minden élethelyzetben képesek legyünk
helytállni a kommunikátorunk segítségével. Támadjon bárhol, bármilyen
körülmények között építõ gondolatunk, azt mindenféle formában feljegyezhetjük.
Tudatos, rendezett formában tárolhatjuk a szöveges feljegyzéseinket attól
függõen, hogy azt késõbb milyen módon fogjuk feldolgozni. Ha erre nem lenne
idõnk, akkor talán fel is mondhatjuk a „diktafonunkba” a gondolatainkat, de le
is fényképezhetjük az ihletet adó látványt.

Természetesen nem feledkezünk meg egy pillanatra sem
arról, hogy ez elsõsorban kommunikációs és csak másodsorban számítógépes eszköz.
A névjegyzékünk újabb szolgáltatásait ismerhetjük meg, amelyekkel még több
feladat megoldása során tudjuk alkalmazni a bevitt adatokat. A kommunikáció
másik formája a szöveges üzenet, amelyek közül az SMS és az e-mail a
leggyakoribb. A kényelmesen kezelhetõ billentyûzetünk segítségével ezen
szolgáltatásokat újra felfedezhetjük, és új szokásokat, munkamódszereket
vehetünk fel.

Végül pedig a kommunikátorunkat mint számítógépet
helyettesítõ irodai eszközt ismerhetjük meg, amellyel a Microsoft Office fõbb
dokumentumait tudjuk megtekinteni, illetve szerkeszteni. E fejezetben elsõsorban
a dokumentumfájlok megtekintése lesz a fõ feladatunk, de bepillanthatunk a
programok különleges lehetõségeibe is.

Ebben a részben is az volt a célom, hogy bemutassam, a
kommunikátor számítógép nélkül is alkalmas temérdek feladat megoldására, de a
számítógépes dokumentumokkal is megbirkózik.

Ébredjen vidáman!

A kommunikátor beépített ébresztõórájának és multimédiás
képességeinek kihasználásával újabb feladatra fogható be. Ki ne unná már a
reggeli ébresztõóra szörnyû hangját! Változtassunk rajta, és ébredjünk a kedvenc
zeneszámunk vagy ismerõsünk hangjára.

Ehhez vagy PC-s kapcsolatra, vagy a hangrögzítõre lesz
szükségünk, hogy elkészítsük a felvételt. Utána ezt a hangfájlt rendeljük hozzá
az éjszaka használatos profilban az ébresztõóra eseményéhez, és a következõ
ébresztési idõben, például reggel, már a kedves hang fog ébreszteni bennünket.
Ezt a szolgáltatást azok tudják kihasználni, akik rendszeresen ugyanabban az
idõpontokban kelnek.

Az óraprogram használata

Más programokhoz hasonlóan, itt sem olyan egyszerû a dolgunk,
ugyanis az elsõ alkalommal mindenféle regionális beállítást kell elvégeznünk,
viszont utána erre már nem lesz gondunk. Azonban nem hagyhatjuk ki ezeket az
általános beállításokat, mert akkor késõbb nehezítjük meg a saját munkánkat.

Általános megjelenés

Az Extras csoportból indítsuk el a Clock (Óra)
programot, amely az alapértelmezett beállításoknak megfelelõen fog megjelenni.
Némi módosítással például az alábbi képet is mutathatja.

1. ábra. Az óra sok hasznos információt is kiír
a kijelzõre

Megadhatjuk a városunkat, annak telefonszám-elõtagját, a
program kiírja a helyre jellemzõ napfelkelte és napnyugta idõpontjait, és
részletesen a dátumot.

Az Alarm clock (Ébresztõóra) parancsgomb
megnyomására a kijelzõ tartalma megváltozik. Beállíthatunk több ébresztési idõt
is, amelyek lehetnek egyszeri és ismétlõdõ bejegyzések is. Így az ébresztést
használhatjuk más célokra is. Ezzel azt is elérhetjük, hogy bizonyos rendszeres
riasztások más hangon szólaljanak meg. Az ébresztés akkor is meg fog szólalni,
ha az óraprogramot bezártuk.

2. ábra. Változatos minták az ébresztések
különbözõ fajtáira

Ha végignézünk az ábrán és a saját kommunikátorunkon, akkor
láthatjuk, hogy eltérések vannak. Ilyen például a bal oldali lista, a város
nevének megjelenítése, a dátum formátuma és az óra formája. Az alábbiakban azt
fogjuk megismerni, hogy ezek a „különbségek” hogyan érhetõk el.

Területi beállítások

Elõször válasszuk ki az Extras / Control panel / Regional
settings (Területi beállítások) elemet, majd nézzük végig figyelmesen a
megjelenõ párbeszédablakot. E beállításokra azért van szükségünk, mert a
különbözõ helyeken megjelenõ kiírások az innen vett formátumokkal jelennek meg.

3. ábra. Itt adhatjuk meg a magyar jellemzõket

A párbeszédablak lapjai között a Menu gombbal tudunk
lapozgatni. A kiválasztott elemnél pedig Enterrel jeleníthetjük meg a
választási listát. Nézzük meg a választási lehetõségeket, mert olyanok is
lehetnek a listában, amelyekre nem is gondolnánk.

A Numbers (Számok) lapon például
választhatunk ezres elválasztónak szóközt is, ami a beállítási lapon „nem
látszik”. A listák elemei között a balra és a jobbra mutató nyilakkal is
váltogathatunk a lista megjelenítése nélkül is.

TIPP. A dátum és
idõ beállításainak hatásaival a elsõsorban Naptárban
találkozhatunk, ezért érdemes a beállítások után oda átváltani, végignézni
az összes nézetet, és megfigyelni a változásokat. Ugyanezt az
óraprogramnál is tegyük meg.

A pénzformátumokkal (Currency) találkozhatunk a
táblázatkezelõ programban (Sheet) és a telefon költségkijelzésének
beállításakor. Érdemes még megjegyezni, hogy amikor valamilyen kiírás formátuma
nekünk nem tetszik, akkor ne a programban keressük a beállítást, hanem
gondoljunk a területi beállításokra.

Dátum és idõ beállításai

A kommunikátor elsõ használatbavételekor vagy egy
szoftverfrissítés után az elsõ lépésben meg kell adnunk a dátumot és a pontos
idõt, így ez a beállítás legfeljebb beállításra szorul.

Azonban a nyári és téli idõszámítás váltásakor szintén
ezt kell megjelenítenünk, és nem az órát kell átállítanunk. Ha éppen a nyári
idõszámítás idején vagyunk, akkor elõbb kapcsoljuk azt be a Daylight-saving
On kapcsolóval. Ekkor az órát is át fogja állítani, ezért mielõtt az ablakot
bezárnánk nézzük meg a pontos idõt.

4. ábra. A dátum és idõ beállításai

Beállítások az óraprogramban

Az Extras / Clock kiválasztásával elindíthatjuk az
óraprogramot, amely az idõ kijelzésén kívül sok más hasznos információval is
szolgál nekünk. Az óra alapértelmezésben analóg kijelzõvel jelenik meg, és a
város megnevezése nélkül. Ha azonban megnyomjuk a Menu billentyût, akkor
láthatjuk, hogy milyen sok egyéb lehetõséget tartogat még e program.

Válasszuk ki a Menu / File / New city parancsot.
A felbukkanó párbeszédablakban adhatjuk meg a városunk adatait, amelyek
megjelennek az óraprogramban, és a telefonálásnál is felhasználhatók.

5. ábra. Új város adatainak felvétele az
óraprogramban

A város nevét írjuk be, az ország nevét pedig szintén
„beírással” tudjuk gyorsan kiválasztani. Az elsõ két-három karakter beírása után
biztosan megjelenik a kívánt ország neve, és már léphetünk is tovább. Az Area
code az illetõ város telefonos körzetszáma (pl.: Budapest: 1; Gyõr: 96
stb.).

Az idõszámítási zóna megadása a dátum és idõ
beállításával is kapcsolatban van. Hasonlóképpen a GMT offset
(Idõzóna) megadása is fontos, mert a város átállítása esetén az órát is
ennek megfelelõen állítja a program (üzenetben jóváhagyásunkat kéri, és
kiírja az állítás mértékét). A Set position (Hely beállítása)
parancsgombbal egy világtérképen jelölhetjük be a kiválasztott város helyét,
amelynek pontos koordinátáit is beírhatjuk, amennyiben van egy világatlasz a
kezünkben.

Megadhatjuk olyan ország városának adatait is, amely
még nem szerepel a listában (lásd a File menüben). A
nagyobb távolságra utazóknak hasznos, hogy egy másik város adatait is
szerkeszthetik, amely megjelenítése a Menu / File / View / Destination
details Ctrl+ Shift+T paranccsal lehetséges. A panelek között utána a Tab
vagy a jobbra és balra mutató nyilakkal tudunk váltani. A Change city
parancsgomb mindig a kijelölt panelen lévõ városra vonatkozik. Így a jobb oldali
panelre lépve választhatunk egy másik várost.

Az ébresztõóra használata

Az óra és az ébresztõóra nézete között a 2. parancsgombbal
tudunk oda-vissza váltogatni, így a különbségeket is jobban megfigyelhetjük. Ha
csupán egy új ébresztési idõt akarunk beállítani, akkor még nem kell
átváltanunk, bár érdemes, nehogy kétszer állítsunk be ébresztést ugyanarra az
idõpontra.

Ha ébresztésrõl van szó, akkor mindenki a reggeli
ébresztõre gondol, vagy a délutáni szunyókálásra. Azonban ki is használhatjuk
azt a lehetõséget, hogy az „ébresztés” egy pontos idõre ütemezett hangjelzéssel
járó esemény, amelynél ráadásul ismétlõdés is beállítható. Ennek a hangja minden
profilban külön kiválasztható, így a reggeli ébresztés, a házon kívüli vagy a
napközbeni profil riasztása más és más hangon szólalhat meg. Ha pedig azt
nézzük, hogy egy profilban a naptár mindig ugyanazon a hangon szólal meg, akkor
ez a lehetõség egy újabb eseménytípus használatát biztosítja.

Készítsünk egy új ébresztési beállítást a New alarm
parancsgombbal. A megjelenõ párbeszédablakban adjuk meg az idõpontot, és ha mást
nem akarunk beírni, akkor készen is vagyunk. Azonban érdemes egy kicsit elidõzni
még ebben az ablakban, de ez nem jelenti azt, hogy mindig, minden paramétert meg
kell adni.

6. ábra. Az ébresztés számos fajtája áll a
rendelkezésünkre

Kiválaszthatjuk az elõfordulás (Occurrence) módját,
amit az ábrán is látható lista mutat. A választástól függõen adhatjuk meg az
illetõ napot (Day) is, ha az szükséges. A Description (Leírás)
mezõbe beírt szöveg pedig meg fog jelenni az ébresztés során a párbeszédablakban
és a telefonrész kijelzõjén is. Így ha nem álmunkból ébredünk, akkor a riasztás
oka ide felírható.

TIPP. Hozzunk
létre minden reggelre külön ébresztést, így ébredéskor azonnal láthatjuk
illetõ nap nevét (Description).

A hangrögzítõ használata (Recorder)

Az ébresztõóra beállításával, használatával még nem leszünk
reggel egészen vidámak, különösen ha az elektromos óránk idegesítõ csipogását
kell hallgatnunk a kommunikátorunkból is. Ezen azonban könnyedén
változtathatunk, hiszen a profilok beállításainál tetszõleges hangfájl megadható
az ébresztés zenéjeként. Így nincs más dolgunk, mint elkészíteni egy kellemes
hangfájlt.

Felvétel készítése

Indítsuk el az Extras / Recorder programot, készítsük
elõ a hangforrást, majd nyomjuk meg a Record (Felvétel)
parancsgombot az indításához. A felvétel a Pause (Szünet) gombbal kis
idõre felfüggeszthetõ, illetve a Stop (Állj) gombbal megállítható.
Ha újból elindítjuk a felvételt, akkor az alapértelmezésben a felvétel végérõl
folytatódik.

7. ábra. Hangfelvétel készítése a
kommunikátorral

A felvétel hosszát a rögzítés helyén lévõ szabad hely
korlátozza, illetve az határozza meg, hogy tömörített vagy normál felvételt
készítünk-e. Tömörítés esetén a minõség talán gyengébb, de a rögzítés hossza
többszöröse lehet a normál felvételnek.

A maximálisan rögzíthetõ felvétel hossza (Max.
length available) a kijelzõn látható „óra : perc : másodperc”
alakban. Ezen úgy tudunk változtatni, ha módosítjuk a felvétel helyét és
minõségét. Ehhez válasszuk ki a Menu / Tools / Settings parancsot, és a
megjelenõ párbeszédablakban változtassuk meg a paramétereket.

Sound quality (Hangminõség): Normal
és Compressed (Tömörített) értékek közül válasszuk ki az utóbbit egy
hosszabb felvételhez.

Default folder (Alapértelmezett mappa):
Alapvetõen aszerint válasszunk, hogy melyik memóriában mennyi szabad hely van.

A CD-n lévõ és az eredeti programban a tömörítés nem
állítható be, viszont ott is megoldható a tömörített fájlba történõ rögzítés.
Ehhez szükségünk van egy olyan fájlra, amelyet a számítógépen a Multimedia
Converter programmal vagy más hangrögzítõvel 8 kHz-es, 4 bites, monó
formátumra konvertáltak. Ha nem lenne PC-s kapcsolatunk, akkor ezt a fájlt
letölthetjük az internetrõl az alábbi címrõl is, amely mérete csupán 4 kB.

http://groups.yahoo.com/group/9210tippek/files/ures4bit.wav

Ezt a fájlt mentsük el egy mappába, másoljuk le (Ctrl+C),
szúrjuk be egy másik mappába (Ctrl+V), nevezzük át, és megnyitás után
látni fogjuk, hogy a rögzíthetõ felvétel hossza jóval több lesz. Ha ilyen fájlt
használunk, akkor az legyen 1 másodperces üres hangfájl, és a felvétel
készítésekor ezt fogjuk folytatni. Törölni nem szabad, mert akkor visszaáll a
nem tömörített formátumra (8 kHz, 16 bit monó).

TIPP. Készítsünk
két felvételt. Az egyiket tömörített, a másikat normál minõségben, és
hallgassuk meg a különbséget a kettõ között. Ha nem hallunk nagy eltérést,
akkor használjuk a tömörített formátumot.

A felvétel szerkesztése

A hangrögzítõ program indításakor az elsõ lépésben mentsük el
az üres fájlt más néven (Menu / File / Save / Save sound as). Ilyenkor is
azt a memóriahelyet válasszuk ki, amelyiken több hely van. A felvételt ezután
készítsük el, amihez a kommunikátor mikrofonját használjuk. Tartsuk oda például
egy hangszóróhoz, ne túl közel, majd indítsuk el ott a lejátszást és itt a
felvételt. Ha nincs PC-s kapcsolatunk, akkor ez a legegyszerûbb módszer, és ne
gondoljuk, hogy rosszabb lesz a felvétel, mint amit egyéb módon elérhetnénk.

A felvétel gyakran tartalmaz az elején és a végén
felesleges részeket, amelyeket le tudunk vágni. Indítsuk el a lejátszást, és ha
az elején van egy üres, illetve levágandó rész, akkor álljunk meg a Pause
parancsgombbal a vágási ponton, majd válasszuk ki a Menu / Edit / Crop from
beginning parancsot, és nyomjuk meg a Delete parancsgombot. Utána
kezdjük el ismét a lejátszást. Amikor elértük a felvétel végén azt a pontot,
ahol ismét vágni kellene, akkor újra álljunk meg a Pause parancsgombbal.
Válasszuk ki a Menu / Edit / Crop to end és a Delete parancsot.

TIPP. Hosszú
hangfelvételeket rövidebbre vágva késõbb csengõhangként is
hasznosíthatunk. Ilyenkor arra ügyeljünk, hogy ne legyen túl nagy a fájl,
mert sok idõt fog elvenni annak betöltése, ami egy telefonhívásnál nem
elõnyös.

Egy felvételen belül gyorsan is tudunk elõre haladni, ha a
jobbra nyílat nyomjuk meg. Ilyenkor a Pause parancsgombbal álljunk meg a
kiválasztott helynél, és a Resume gombbal hallgassunk bele. Ha a Stop
gombot nyomjuk meg, akkor nemcsak megáll, hanem vissza is áll a felvétel
elejére, pedig nekünk nem erre lenne szükségünk.

8. ábra. A hangfelvétel vágásának
pillanatfelvétele

A vágást úgy is elkészíthetjük, hogy elõbb választjuk ki az
Edit menü megfelelõ parancsát, és utána a jobbra és balra nyilakkal
elmozgatjuk a kijelölési pontot. A Play to / from mark (Lejátszás a
jelölés -ig/-tõl) parancsokkal a kijelölési pont közvetlen környezetében
lévõ egy másodpercnyi részt játssza le. Ez csak arra elegendõ, hogy pontosan ki
tudjuk választani a vágási pontot.

Tippek a felhasználásra

Zenei felvétel vagy kedves családtag hangja a profiloknál
beállítható hangoknál hasznosítható a legjobban. Az ilyen fájlok soha ne
legyenek nagy méretûek (értsd: fájl<100 kB), mert sokáig tart azok
elindítása, de memóriakorlátba is ütközhet egy nagyobb fájl.

Tartsuk az azonos jellegû fájlokat egy mappában, és azt
soha ne nevezzük át, ne tegyük más helyre, mert elérhetetlenek lesznek az
esemény számára. Ha nem nagyok, akkor nyugodtan tároljuk azokat a kommunikátor
memóriájában (C:), mert a memóriakártya kivételekor nem lesznek
elérhetõk. Viszont a csupán bemutatásra szánt nagyobb felvételeket mindig a
memóriakártyára másoljuk fel.

A profilok beállításai

A kommunikátoron a profilok olyan beállításkészletek, amelyek
a különféle hangjelzésekre vonatkozó beállítások összességét tartalmazzák.
Vannak alapértelmezett profilok, egyesek neve nem módosítható, de újakat is
hozhatunk létre tetszõleges névvel. Némelyik profilnál a beállítások is
korlátozottak a profil jellegébõl adódóan.

TIPP. A
profiloknál a névhez kapcsolódóan is beállíthatjuk a jellemzõket, de
egyéni, munkahelyenkénti profilokat is készíthetünk. Például: Otthon,
Fõnöknél, Ebédnél, Este stb.

Az éjszakai profil

Általában az ember éjjel alszik, ezért ilyenkor semmilyen
beérkezõ üzenetre nem akar felébredni. Van aki ilyenkor kikapcsolja a
telefonját, de a kommunikátornál (és általában a Nokia telefonoknál) ezt
ne tegyük, mert felesleges. Elég az is, ha átkapcsolunk éjszakai (néma,
silent) profilra, amivel minden felesleges riasztást és hívást kizárunk. Az
ébresztõóra és a naptár természetesen adhat hangot, de minden más jelzés ki van
zárva.

Ez azt is jelzi, hogy a naptárban beállított fontos
elfoglaltság bejegyzése is kiválthat riasztást, így nem kell ahhoz külön
beállítani ébresztést. Ezért például a naptári riasztáshoz (Calendar
alarm) is beállíthatunk valamilyen kedves, ébresztésre való hangfájlt,
hiszen az csak a néma profil beállítása esetén lesz hallható.

Nyissuk meg az Extras / Control panel / Profiles
ablakát, ahol az elõre beállított profilok neveit olvashatjuk. Válasszuk ki a
Silent elemet és az Edit parancsgombot, és a következõ ablak jelenik
meg.

9. ábra. A Néma profilban korlátozottak a
beállítási lehetõségek

Látni fogjuk, hogy általában milyen beállítások vannak egy
profilban, de itt csak a naptár és az óra riasztása módosítható. Egy nyugodt
éjszakai alváshoz nekünk éppen erre van szükségünk.

A Menu billentyûvel lépjünk az Alerts
(Riasztások) lapra, és jelöljük ki az egyik elemet. A beállított hangot a
Play (Lejátszás) parancsgombbal hallgathatjuk meg, amelynek hangereje a
Volume (Hangerõ) parancsgomb megnyomása után állítható.

TIPP. Vigyázzunk
a naptári hangjelzéssel, ha még nem ismerjük egészen pontosan a
Calendar (Naptár) programot. A feladatokhoz, évfordulókhoz
rendelt hangjelzésnél sokszor a megjelenõ alapértelmezett idõpontot
fogadjuk el, ami lehet, hogy talán kicsit korai idõpontra van állítva.

Mivel a vidám ébredéshez arra van szükségünk, hogy az
elkészített hangfájlunk kellemes hangját halljuk reggel, ezért a Clock alarm
kiválasztása után nyomjuk meg a Change (Módosít) gombot. A
megjelenõ listából is választhatnánk egy hangot, de mivel mi készítettünk egyéni
hangfájlt, így inkább azt keressük meg a Browse (Tallóz)
parancsgombbal. A kiválasztás után játsszuk le a fájlt a Play gombbal, és
állítsuk be a szükséges hangerõt is.

TIPP. A hangerõ
megadásakor mindig képzeljük el, hogy az a hangfájl mikor fog megszólalni.
Éjjel, reggel sokkal nagyobb a csend, így a napközben halknak tûnõ hang is
lehet zavaróan hangos a reggeli csendben.

További profilok

Miután nemcsak ébresztõórának lehet a kommunikátort
használni, nézzük meg milyen további egyéni beállítást végezhetünk még el.

Egyéni profilokat hozhatunk létre, amelyeknél nem a
jelenlegi profiltémákhoz igazodóan adjuk meg a hangokat, hanem a saját
élethelyzeteinknek megfelelõen.

A személyes csengõhangok letilthatók egy beállítással
(Personal tones = Off), így nem fognak bizonyos élethelyzetekben zavaróan
hatni. Azonban más profilokban engedélyezve, azok hangjából azonnal tudhatjuk ki
hív bennünket.

Az összes csengõhang letiltható egy beállítással, vagy
pedig csak a kiemelt (VIP) csoportba tartozókra korlátozható. Ez a
beállítás is azt szolgálja, hogy ne kelljen egy-egy esemény miatt az összes
személyes csengõhangot kikapcsolni.

10. ábra. A csengõhangok alkalmazási körének
szûkítése

Egyéni hangok rendelhetõk számos esemény jelzésére. Az
ébresztõóra hangja profilonként változhat, mivel akkor már nem ugyanarra a célra
használjuk ezt a szolgáltatást. Ehhez hasonlóan más események jelzését is
egyénileg beállíthatjuk, és a hangerõket is hangfájlonként külön megadhatjuk.

11. ábra. Egyéni hangfájl és hangerõ is
választható

A profilok beállítását folyamatosan végezzük el. Elõször
készítsünk kiindulásképpen egy beállításkészletet, amelyet szükség esetén
módosítsunk azonnal. Ha erre nincs lehetõségünk, akkor legalább írjuk fel a
Pulton egy cédulára, hogy milyen problémánk volt a beállítással, és az elsõ
adandó alkalommal végezzük is el a beállítást.

TIPP. Bánjunk
óvatosan az egyéni hangokkal, mert ha túl sokféle hangfájlt készítünk,
akkor nem tudjuk majd megkülönböztetni a hangokat, és az örömünk ürömmé
változik.

Játékok a kommunikátoron

Játszani mindenki szeret, van aki kevésbé, van aki õrülten,
így mindenki találhat neki tetszõ játékot a kommunikátor alapkészletében. Ha
pedig a játékban található „Online” gombra kattintunk, akkor újabbakat
kereshetünk a webböngészõ segítségével a Nokia ezzel foglalkozó weblapjain. A
cím: www.nokia.com/games/92xx/

12. ábra. A játékok telepítési helye az Extras
csoport

A változatos kínálatban találunk ügyességi mászkálós,
gyorsasági, logikai játékokat, de van egy féltucatnyi kártyajáték is azoknak,
akik az elgondolkodtató játékokat kedvelik.

TIPP. Idõnként
kattintsunk a játékokban található „Online”
gombra, vagy keressük fel a Club Nokia weblapjait, ahonnan esetleg
újabb játékokat tölthetünk le. A belépéshez regisztráció szükséges, de ez
önnek ingyenesen jár.
www.club.nokia.hu

Telepítés formái

Az elsõ alkalommal érdemes feltelepíteni mindegyik játékot,
hogy megismerjük, kipróbáljuk, majd töröljük is le azokat, amelyek nem nyerték
el a tetszésünket. Ha már csak kevesebb hely van a memóriakártyánkon, akkor
egyesével próbálgassuk végig a játékokat.

A játékok megtalálhatók a CD-lemezen, de ez PC-s
kapcsolatot igényel. Amennyiben önnek nincs számítógépe, úgy azokat le is
töltheti az internetrõl a Nokia weblapjairól. E módszer hátránya, hogy a
letöltött és azonnal telepített programokat eltávolítva, késõbb újra le kell
töltenünk. Az elõnye pedig az, hogy számítógép nélkül is bármikor elérhetjük az
összes telepíthetõ programot az interneten keresztül, ami biztosítja a
kötetlenséget.

1. Telepítés PC-rõl a PC Suite programmal

A számítógéprõl történõ telepítés feltétele, hogy elõbb a
CD-rõl telepítsük fel a PC Suite for Nokia 9210 Communicator programot,
és csatlakoztassuk a kommunikátort adatkábel vagy infrakapcsolat segítségével a
számítógéphez.

Ha ez megtörtént, akkor indítsuk el a programot, és
válasszuk ki a Tools / Install software menüparancsot. A Tallózás
gomb segítségével keressük meg a telepítendõ SIS-fájlt, és indítsuk el a
telepítést.

TIPP. Ha ezt a
módszert használjuk, akkor mindig sokkal több szabad hely legyen a
kommunikátor mindkét memóriájában, mint ami a telepítéshez kell.

A telepítõ ilyenkor átmásolja a kommunikátorra a telepítendõ
SIS-fájlt, majd az általunk kiválasztott memóriába telepíti. A telepítés végén
az átmásolt telepítõ programot automatikusan letörli. Azonban azt tudnunk kell,
hogy ennél a módszernél az átmásolt program esetleg jelentõs helyet elfoglal, és
éppen abban a memóriában, ahová telepítenénk a programot.

13. ábra. Alkalmazás telepítése a PC Suite
programmal

A telepítés során kiválaszthatjuk, hogy melyik memóriába
akarjuk telepíteni a programot. Ilyenkor láthatjuk a rajta lévõ szabad hely
nagyságát, ami mást is mutathat, mint amit elõtte kinéztünk.

Ne lepõdjünk meg, ha ilyenkor kisebb értéket látunk az
alapmemória esetében, mert az átmásolt telepítõ fájl lecsökkentette azt. Ha már
kevés a hely a memóriánkban, akkor érdemesebb a következõ módszert alkalmazni.

2. Másolás PC-rõl és telepítés memóriából

Ennél a módszernél szintén telepítenünk kell a PC Suite
programot, amelyet viszont nem kell elindítanunk. A kommunikátort a
számítógéphez csatlakoztatva a rendszertálcán mozgó ikonok jelzik, hogy a
kapcsolat felépült.

TIPP. Ha az elõzõ
telepítési módszerrel nem sikerült az alkalmazást jól feltelepíteni, akkor
inkább ezt a módszert részesítsük elõnyben. Arra azonban ügyeljünk, hogy
mindig több szabad helyünk legyen, mint amit a program kíván.

Az Intézõ programban vagy az asztalról a nyitott
ablakban a kommunikátor fájlrendszerét láthatjuk. Így nincs más dolgunk, mint a
telepítendõ programokat (*.SIS)
átmásolni a kommunikátor azon memóriájába, ahol erre elegendõ hely van. Utána a
telepítést már a kommunikátorból indítjuk, és az ott megjelenõ útmutatás szerint
kell eljárnunk.

14. ábra. Telepítendõ program másolása a
kommunikátorra

A sikeres telepítés után a telepített programot (*.SIS)
töröljük le, hogy az ne foglalja feleslegesen a helyet a memóriánkban. Ha
azonban a program mérete kicsi, az nagyon hasznos, mert ha gyakran frissíttetjük
a telefonunk szoftverét, akkor ennek visszatelepítése rendszerint szükséges
lehet. Ilyenkor meg is õrizhetjük a SIS-fájlt, így az késõbb is egyszerûen
telepíthetjük.

3. Letöltés és telepítés az internetrõl

Számítógépes kapcsolat híján ez a módszer mindig beválik, de
az elsõhöz hasonlóan, itt is legyen elég hely mindkét memóriánkban. A letöltés
után a program telepítése automatikusan elindul, és a telepítõ eltávolítása is
megtörténik.

A kommunikátorra telepített összes alkalmazást
megtaláljuk a Nokia weblapjain. Ehhez kezdjük a böngészést a
forum.nokia.com oldalon,
majd kattintsunk a Product Support / Communicators / 9210 / Download
linkekre, végül pedig a SIS-fájlra.

A játékok használata

A kommunikátor játékai viszonylag egyszerûek, használatuk
könnyen kitalálható, illetve tartalmaznak útmutatót. Általában a
kurzormozgató nyilakkal kell mozgatni a „célt”, és a szóköz, illetve
az Enter billentyû is szerepet kaphat. A menü is elérhetõ, de rendszerint
ott nem sok fontosat találunk.

Bounce (668 kB)

Egy szövevényes alagútban kell egy piros labdát végigvezetni,
és minden lehetséges helyen pontot kell szerezni. A pálya végén általában van
egy ajtó, ami csak akkor nyílik ki, ha minden pontot megszereztünk. Közben
persze az akadályokat is le kell küzdenünk.

15. ábra. A Bounce bemutatja a játék lényegét

Triplepop (734 kB)

A bal és jobb nyilakkal forgatható középsõ gyûjtõ felé áramló
színes golyócskákat kell hármasával összegyûjteni színenként külön. Ha három
azonos színû kerül egymás mellé (egy vonalba vagy L alakba), akkor azért
pont jár, és ezzel egyidejûleg el is tûnnek a golyók.

16. ábra. A Triplepop játékban a reflex és a
figyelem számít

Ha véletlenül több különbözõ színû golyó kerül egymásra,
akkor a háttérben látható sárga gyûrû egyre nagyobb lesz, és a kört elérve a
játék véget ér. Ha azonban sikerül oldalról mégis visszabontanunk a vegyes
halmot, akkor a sorsunk jobbra fordulhat.

Snake Ex (645 kB)

Klasszikus Nokia kígyós játék, amelynél a kígyó folyamatosan
halad, és egyre hosszabb lesz. A felbukkanó rovarokat kell megetetnünk vele, és
közben ügyelnünk kell arra is, hogy a kígyó ne menjen a falnak és saját magának.

17. ábra. A kígyós játékban a gyors felismerésé
a fõszerep

Változatos pályák közül választhatunk, és akár két játékos is
játszhat egymás ellen. Ilyenkor infrás kapcsolat szükséges a két kommunikátor
között, de egyen is játszhat két játékos (lásd a Súgót).

Card Deck (383 kB)

Az ábrán a klasszikus Pasziánsz látható játék közben, de
összesen hat különbözõ kártyajáték közül választhatunk. A lapok kiválasztása a
kurzormozgató billentyûkkel történik, és a mindig a vastag keretes lapot
mozgatjuk. Az Enterrel ennél a játéknál a talonból kérhetünk újabb
leosztást.

18. ábra. A klasszikus Pasziánsz játék közben

A szóköz megnyomására a kijelölt lap célhelyét is
megmutatja a program, és ha azzal mi egyetértünk, akkor ismét a szóközt
kell megnyomnunk. Teljes oszlopok áthelyezésekor az adott oszlopban a fel-le
nyilakkal nézhetünk a takarásban lévõ lapok alá.

9 More Lives (130 kB)

Letölthetõ az internetrõl:

www.nokia.com/games/92xx/....lives.zip

A lekerített területen a macskának el kell tologatnia az
útjában lévõ akadályokat, de egyszerre csak egyet tud eltolni. Ezért úgy kell
ügyeskednie, nehogy saját magának képezzen vele újabb akadályt. A cél az, hogy a
kihelyezett tejes tálakat mind összeszedje.

19. ábra. A macska dolga a tej megszerzése

Ha sikerült minden tálat a macskának elérnie, akkor léphetünk
egy másik, esetleg nagyobb pályára, ahol újabb nehézségek várnak ránk.

Emlékeztetõk készítése

A munkánk során gyakran elõfordulhat, hogy egy-egy információ
eszünkbe juttat más jellegû gondolatokat, ötleteket. Ilyenkor ezeket érdemes
gyorsan „feljegyezni”, nehogy elfelejtsük. A feljegyzés módja azonban
nemcsak a Pultra történõ felírás lehet, hanem egészen más módon is
eltárolhatjuk korszakalkotó gondolatainkat.

TIPP. Tudatosan
törekedjünk arra, hogy minden fontos információt a kommunikátorunkba
jegyezzünk fel. Ezzel a Naptárat is gyakrabban fogjuk elõvenni, és
más szolgáltatásokat is jobban ki fogunk használni.

A tárolás módja függ az információ jellegétõl és forrásától.
Ha sok fontos adatot akarunk gyorsan feljegyezni, és azt nincs idõnk és módunk
felírni, akkor a legjobb azokat egy hangfájlba felmondani. Néha valaminek a
látványa kelt bennünk gondolatokat, amit nem lehet leírni, mert azt látni kell.
Ilyenkor fényképezzük le, és töltsük át a képet a kommunikátorba, vagy azonnal a
memóriakártyára készítsük el a felvételt.

Szöveges feljegyzések

Mivel a kommunikátorunk rendelkezik egy viszonylag
kényelmesen kezelhetõ billentyûzettel, így nem kell ódzkodnunk attól, hogy akár
hosszabb emlékeztetõt is beírjunk egy szövegfájlba. Azonban nem mindegy mit,
hová írunk fel, mert igaz, hogy „a szó elszáll, az írás megmarad”, de azt
nekünk a „kellõ idõben” meg is kell találnunk!

TIPP. Egyes
feljegyzésekre csak addig van szükségünk, amíg annak tartalmát
feldolgozzuk, míg másokat hosszabb ideig meg akarunk õrizni. Ezért a
feljegyzés helyének meghatározásakor ezt is vegyük figyelembe.

Elõadások, bemutatók témavázlatát is megírhatjuk a
kommunikátor segítségével egy utazás vagy várakozás során, amelyet utána a
számítógépen Wordben vagy PowerPointban folytathatunk tovább. Ilyen esetben az
Office csoportban található Word programot használjuk, ami a
számítógépes változathoz hasonló szolgáltatásokat nyújt.

Törlendõ emlékeztetõk

A hirtelen jött gondolatok feljegyzésére a Desk
(Pult) a legideálisabb, ha az nem tartalmaz sok felesleges parancsikont. A
legjobb általában a Pultot majdnem üresen tartani, így ha ott valamilyen
emlékeztetõt, parancsikont elhelyezünk, akkor az jelezni fogja számunkra, hogy
azonnal feldolgozandó információt tartalmaz.

20. ábra. Hirtelen jött ötlet feljegyzése a
Pultra

A Pulton (Desk) a Write note (Feljegyzés
írása) parancsgombot nyomjuk meg, és a megjelenõ ablakba írjuk be az
emlékeztetõ szövegét. Az elsõ sorba írt szót, szavakat fogja a program
felhasználni címként, ezért az feltétlenül olyan legyen, hogy a Pultra
lépve felhívja a figyelmünket az írás fontosságára.

Ha négynél több ikon található a Pulton, akkor
használjuk inkább a listás megjelenítést, amelyet a Chr + Nagyítás /
Kicsinyítés billentyûk megnyomásával kapunk meg. A Ctrl+M-mel az
éppen kijelölt elem mozgatható a listában elõrébb vagy hátrébb.

21. ábra. Egy kellemes látványt nyújtó háttérkép
is jól mutat

Az így készített feljegyzések szövege is kijelölhetõ, és a
vágólapra másolható, illetve más dokumentumba beszúrható. Így egy webcím
feljegyzése azonnal hasznosíthatóvá is válik a webböngészõben.

Megõrzött feljegyzések

A hirtelen jött gondolatok megvalósítása sem megy mindig
olyan gyorsan. A sokáig útban lévõ feljegyzések sorsa elõbb-utóbb az lesz, hogy
feledésbe fognak merülni, vagy más fontos emlékeztetõkre nem fogunk felfigyelni,
mert azokat is el fogjuk odázni.

Ezért a hosszabb távú feljegyzéseknek mindenképpen
érdemes nyitni egy dokumentumot, ahol ezeket az információkat rendezetten tudjuk
tárolni. Továbbá számos olyan adat van a birtokunkban, amelyekre csak havonta
egyszer van szükségünk, vagy csak alkalmanként. Az ilyenek talán cédulákon
kallódnak az asztalunkon, vagy egy szövegfájlban a számítógépünkön, amiért
minden újratelepítés után tûvé tesszük a CD-inket.

22. ábra. Információk rendezett tárolására
alkalmas program

Az elõzõ részben már ismertetett Notes alkalmazás
pontosan ilyen feljegyzések készítését segíti elõ. A bal oldali listában lévõ „alcímek”
alapján gyorsan ki tudjuk választani a szükséges feljegyzést, amely tartalma a
másik panelen jelenik meg. Az oldalak felcserélhetõk, illetve a témalista
elrejthetõ. A szöveg formázható, és a Menu / File / Send (Küldés)
almenü segítségével számos formában továbbítható. Egyetlen hátránya, hogy a fájl
más programmal nem nyitható meg, így hiába is archiváljuk, a benne lévõ
információ csak ezen programmal érhetõ el.

Ha e hátránya valóban komoly akadály a számunkra, akkor
használjuk inkább az Office / Word alkalmazást. Az így létrehozott fájlt
elmenthetjük Word 95/97/2000 kompatíbilis formátumba, így azt e-mailben is
elküldhetjük, és számítógépen is megnyithatjuk. Ez pedig egyfajta
biztonságérzetet ad. Hátránya viszont, hogy a mentés során bizonyos formázási
információk elvesznek, és a vázlatnézet nagyon hasznos szolgáltatásáról is le
kell mondanunk. Azonban az információk más alkalmazással és számítógépen is
kinyerhetõk.

A szöveget szabadon formázhatjuk, beszúrhatunk
objektumként képet, szöveget és táblázatot is. A formázás elsõsorban az
olvashatóságra korlátozódik, de az alábbi ábrán is látható, hogy a színes
szegélyezés és az összes létezõ bekezdésformátum is a rendelkezésünkre áll egy
profi dokumentum elkészítéséhez.

23. ábra. Egy dátum szerint rendezett munkanapló

Az elõzõ programmal ellentétben, a Wordben egy folyószövegben
tudjuk eltárolni az információkat, viszont itt is létrehozhatunk az elõzõhöz
hasonló alcímlistát. E tekintetben elõnyösebb, mint a Notes alkalmazás,
mert itt a Heading 1,2,3 (címsorszintek) segítségével akár három
szintû (vagy több) tagolást is használhatunk, ami már jól tagolt
információrendezést tesz lehetõvé.

24. ábra. A több szinten tagolt szövegben könnyû
eligazodni

Az elõzõ ábrán látható tagolást a Menu / View / Outline
parancsra kapjuk meg, amennyiben a dokumentum tartalmaz címsorszinteket. Ehhez
már a dokumentumot eleve tudatosan, tagoltan kell elkészíteni. Elõször írjuk be
a fõbb témák címeit, és e sorokat formázzuk meg a Style (Stílus)
parancsgomb segítségével Heading 1 (Címsor 1) stílusúra. A „fejezeteken
belüli” további címsorokat a Heading 2 és 3 stílushoz
rendeljük. A feljegyzések a címek alá kerülhetnek.

Feljegyzés figyelmeztetõvel

Az elõbbi emlékeztetõk és feljegyzések valóban változatos
formákat kínálnak ahhoz, hogy a sürgõs és az elhúzódó feladatainkat felírhassuk
biztonságos helyre. Azonban idõnként szükségünk van arra, hogy a feladatot egy
adott idõpontban elvégezzük, és jó lenne, ha erre egy hangjelzés figyelmeztetne.

25. ábra. Az elvégzendõ feladatokhoz riasztást
is kérhetünk

Ebben az esetben a Calendar (Naptár) programra
váltsunk át, és válasszuk ki a Menu / File / New entry / Task Ctrl+S
parancsot. Nevezzük el a feladatot a Description (leírás) mezõben, és
állítsuk be a határidõt (Due date Yes), majd a szükséges dátumot írjuk
be. A riasztást az Alarm lapon tudjuk beállítani, amelyre a
legegyszerûbben a Menu gomb megnyomásával léphetünk át.

A naptári bejegyzés típusa nemcsak feladat lehet, hanem
bármelyik másik elem is, amelyiknél riasztás is beállítható (pl. Appointment).
Az ismétlõdéssel több napra is megjeleníthetjük az elemet.

26. ábra. A riasztás idõpontja is pontosan
megadható

A feladat felvételekor a már meglévõ feladatlisták közül
tudunk választani. A választásunk során azt is vegyük figyelembe, hogy az
általános nézetekben melyik lista jelenik meg és melyik nem.

TIPP. Ha a
határidõ eljöttéig bizonyos elõkészítõ munkálatokat is el kell végeznünk a
feladat végrehajtásához, akkor jó ha látjuk napközben is a feladatot az
általános nézetekben. Ellenkezõ esetben viszont olyan listára vegyük fel a
feladatot, amelyik nem látható, mert az csak zavarni fog bennünket.

A feladatunk már rendelkezik névvel, riasztással, esetleg az
ismétlõdés segítségével több napon át is látható lesz, de még nem írtuk fel az
elvégzendõ munka lépéseit. Errõl itt sem kell lemondanunk, mert az
Attachments (Csatolások) és a New (Új) parancsgombokat
megnyomva új, Wordben készült írásokat (és más objektumokat)
csatolhatunk a naptári bejegyzéshez.

27. ábra. Többféle dokumentum is csatolható a
bejegyzéshez

Ha a feladatunk elvégzéséhez többféle dokumentumot is át kell
néznünk, akkor azok mindegyike csatolható. A csatolások lehetnek létezõ
dokumentumok, de újonnan létrehozott és csak itt szereplõ írások (Word),
valamint táblázatok (Sheet).

Ez utóbbi esetén nem jön létre a fájl a
fájlrendszerben, és nem növeli feleslegesen a fájlok listáját. Létezõ dokumentum
csatolása esetén a fájlról egy másolat készül, és az minden kapcsolatát
elveszíti a csatolt (inkább beágyazott) dokumentummal.

TIPP. A lejárt
naptári bejegyzés törlésével helyet tudunk felszabadítani, ha az több nagy
méretû csatolást tartalmazott. A naptárfájlunk méretét magunk is
megnézhetjük a File manager segítségével. Helye: C:\System\Data\Calendar

A tippben szereplõ fájl megtekintéshez a File manager
programban a Menu / Tools / Settings ablakban engedélyezni (Yes)
kell a rendszerkönyvtár (System) megjelenítését (Ctrl+Shift+K).

Hangfelvétel készítése

Rohanó világban élünk, és sokszor még arra sincs idõnk, hogy
e kényelmesen kezelhetõ billentyûzet segítségével beírjuk a kommunikátorba a
fontos gondolatainkat. Természetesen e feladat támogatása sem hiányozhat egy
ilyen professzionális eszközbõl.

TIPP. A
hangrögzítõ programmal a telefonbeszélgetés is felvehetõ hangfájlba, de
errõl a beszélgetésben résztvevõ felet vagy feleket is tájékoztatni kell.
A felvétel alatt idõnként csipogás hallható, amelyet amúgy is mindenki
felismerhet.

A rögzítés elõtt érdemes a fájlt azonnal (még üresen)
elmenteni abba a memóriába, amelyiken több helyünk van. Így a felvétel végén
könnyebben ki tudunk lépni a programból, mert a rögzítés során a fájl írása
folyamatosan történik. (Ennek ellenére a programból csak úgy léphetünk ki, ha
más néven mentjük el a fájlt. Ilyenkor írjuk felül a fájlt azonos névvel. Ehhez
nyomjunk két Entert.)

A fájl megnyitása

Számítógépes felhasználók már tudják, hogy egy hangfájl
készítéséhez sokféle út vezethet. Mindig azt választjuk, amelyik számunkra a
legjobban megfelel, vagy amelyik éppen kézre esik.

A módszereink az idõk során kifinomulhatnak, és a jó
szolgáltatások használatához egyéni szokásokat is ki kell alakítanunk. Így
például aki gyakran igénybe fogja venni e szolgáltatást, annak célszerû egy
elõre elkészített tömörített hangfájlt készenlétben tartania.

A program indítása az Extras / Recorder elem
kiválasztásával történik. Ilyenkor a program létrehoz automatikusan egy fájlt az
egyik memóriában Recorder.wav néven, és oda menti el a felvételt
tömörítetlen formában.

Elõre létrehozott fájl megnyitásával is elérhetjük a
hangrögzítõt, és így a fájl mentésével sem kell már foglalkoznunk. Ha azonban ez
egy elõre elkészített tömörített fájl, amit így sablonként használunk, akkor itt
is mentsük el a felvétel elõtt más néven.

A Pulton lévõ parancsikonnal is gyorsan elérhetjük azt
a programot vagy dokumentumot, ami a felvételhez szükséges. Érdemesebb a fájlra
mutató parancsikont elhelyezni a Pulton, mert azzal egyben a programot is
megnyitjuk.

Egy meglévõ fájlt sablonként használva másoljuk át oda
a File manager programban, ahol az új felvételt tárolni akarjuk. Ha
például a C:\Document\Tones mappában tárolunk egy 4 kB-os hangfajl.wav
fájlt, akkor álljunk rá, nyomjuk meg a Ctrl+C-t, majd a célhelyre lépve a
Ctrl+V-vel illesszük be azt az új helyre. Utána nevezzük át a fájlt a
leendõ tartalomnak megfelelõen.

28. ábra. A hangfájlunkat írásvédelemmel is
megóvhatjuk

Az ábrán látható hangfájlt akár közvetlenül is
megnyithatnánk, mert írásvédetté tettük, így nem írható felül. A fontos
hangfájljainkat érdemes így megvédeni, és akkor biztosan nem írjuk felül.

Helytakarékosság tömörítéssel

Aki gyakran készít emlékeztetõket hangfájlba, annak valamit
el kell követnie annak érdekében, hogy elférjen a memóriában, mert a hangfájlok
nem igazán tárolhatók helytakarékosan. Egy akkora méretû fájlban, amelyben több
tíz oldalnyi szöveg is elfér, csupán pár másodpercnyi hangnak jutna hely.

A hangfájl méretének csökkentése érdekében többféle
megoldás is kínálkozik. A tömörítés a legkézenfekvõbb, amelyhez jó ha van egy
eleve tömörített hangfájlunk. Ezt a memóriakártyán tároljuk, mert ott több
szabad hely van. A fájl megnyitásakor látni fogjuk a programban, hogy milyen
hosszú felvételt készíthetünk. Ha ez elegendõ hosszúságú, akkor indulhat a
felvétel, és felmondhatjuk a kommunikátor mikrofonjába a rögzítendõ
mondanivalónkat.

TIPP. A hangfájl
mérete úgy is csökkenthetõ, ha elõre összeszedjük a gondolatainkat, és
gyorsabban beszélünk a felvétel alatt. Ha épp nem jut eszünkbe valami,
akkor a Pause parancsgombbal szüneteltessük a felvételt, majd a
Resume megnyomásával folytathatjuk tovább.

Az ideiglenes felvételek kezelése

A felvétel elkészítése után érdemes azt visszahallgatni, úgy
biztosan nem marad le róla semmi fontos gondolat. Ha mégis hiányozna valami,
akkor a Record parancsgomb megnyomásával a felvételt folytathatjuk,
mégpedig a fájl végétõl.

Ha az egész fájlt le akarjuk cserélni, mert úgy ítéljük
meg, hogy az nem jól sikerült, hosszú és nem eléggé tartalmazza a lényeget,
akkor viszont válasszuk ki a Menu / Record / Record and replace
parancsot. Ilyenkor az elõzõ felvételt törli, és újat hoz létre.

29. ábra. A felvétel indítása menübõl másképpen
is történhet

A felvételt sikeres elkészítése után mentsük el, majd hozzunk
létre egy parancsikont a Pultra, így nem is fogunk elfeledkezni róla.
Ehhez válasszuk ki a Menu / File / Add to Desk parancsot. Utána
bezárhatjuk a programot, amely ha kéri a fájl más néven történõ elmentését,
akkor azt azonos néven mentsük el (felülírva az azonos nevût). Így a
Pulton lévõ parancsikonunk is jó helyre fog mutatni.

A felvétel meghallgatásához nem kell már
tennünk, mint a Pulton lévõ parancsikont kiválasztani, és a megjelenõ
program ablakában a Play (lejátszás) gombbal elindítani a felvételt. A
meghallgatás során eszünkbe fognak jutni ismét azok a gondolatok, amelyek miatt
a felvételt készítettük, így elvégezhetjük a feladatot, vagy leírhatjuk azt
nyugodtan egy szövegfájlba.

A felvételt a feldolgozás után azonnal
törölhetjük a programból a Menu / File / Delete (Ctrl+D)
paranccsal. Utána a Pultra lépjünk vissza, és látni fogjuk, hogy a
hangfájlra mutató parancsikon pirossal át lesz húzva, jelezve, hogy nem létezõ
fájlra mutat. Így ezt is töröljük, és léphetünk a következõre.

Amennyiben a felvételt meg akarjuk õrizni, úgy azt
elküldhetjük e-mailben, vagy számítógépre másolhatjuk, ahol le is tudjuk
játszani (IMA ADPMC;8
kHz, 4 bit, monó).

Fényképes dokumentálás

Sok esetben hiába tudnánk leírni vagy hangfájlba felmondani a
gondolatainkat, ha maga a látvány adja az ihletet valamihez. Néha egészen prózai
okból kell valaminek a látványát felidézni, például be kell mutatnunk a tájat,
amit csak egy fényképpel tudunk megtenni. Ilyenkor jól jön egy digitális
fényképezõgép, ahonnan a képeket azonnal át tudjuk emelni a kommunikátorba, ahol
azt rögtön meg is tudjuk mutatni valakinek, vagy el tudjuk küldeni e-mailben.

A fényképezõgép használata

A Concord Q-eye IR digitális fényképezõgép a Nokia
9210-zel kompatíbilis, annak memóriakártyáját kezeli, illetve infrán is
átküldhetõk az elkészült képek. A fényképezõgép nagyon egyszerû, éppen annyi
szolgáltatást kezel, amennyire szükségünk van, így rendkívül energiatakarékos is
(használattól függõen két ceruzaelemmel hetekig eldolgozik).

30. ábra. A Concord Q-eye IR digitális
fényképezõgép

A fényképezõgép takarólemezét el kell húzni oldalra, és pár
másodperc múlva a készülék mûködésre készen áll. A keresõben állítsuk be a
képet, majd nyomjuk meg felül az OK gombot. A keresõ felett egy pici piros fény
folyamatos világítással jelzi a beállítás kezdetét, majd villogásba kezd, amikor
a képet elkészítette, de még a mentéssel foglalkozik. Ilyenkor várjunk az újabb
kép elkészítésével, de a gépet már meg szabad mozdítani.

TIPP. Jó képeket
úgy készíthetünk, ha pontosan tudjuk, hogy a keresõben látottakból mennyi
kerül a képre, esetleg mi marad le belõle. Azt is tudnunk kell, hogy
pontosan melyik pillanatban készül a kép, mikor tilos elmozdulni.

Azonban mielõtt fényképeznénk, tudnunk kell, hogy a kép hová
kerül. A fényképezõgép rendelkezik 12 VGA-méretû kép tárolására alkalmas saját
memóriával, de képes fogadni a Nokia 9210-es memóriakártyáját is. Ebben az
esetben az azon lévõ hely szabhat csak korlátot a képek számának.

TIPP. Ha nem
használjuk a kommunikátorunkat, akkor tegyük át a memóriakártyát a
fényképezõbe, ha amúgy is több képet szeretnénk készíteni. Így nem kell
azt néznünk, hogy mikor telik be a memória, mert már 3 MB szabad hely
esetén is legalább 50 fénykép elfér a kártyán (kb. 60 kB/db).

A kártyára készült képeket a D:\DCIM\100_EYEQ mappában
találjuk meg sorszámmal ellátott fájlnévvel. Ilyenkor elég ha kivesszük a
memóriakártyát a fényképezõgépbõl, visszatesszük a kommunikátorba, és már
nézhetjük is a képeket.

31. ábra. A kártyára készült képek helye és neve
itt látható

A File manager programban a képeket egyesével
megnyithatjuk, átnevezhetjük, láthatjuk a méretüket is méret szerinti
rendezés esetén, de át is helyezhetjük azonnal különbözõ mappákba. A rosszul
sikerült képeket töröljük le, feleslegesen ne tartogassuk.

Ha a képek egy adott témáról készültek, akkor nem kell
az átnevezésükkel bajlódnunk. Hozzunk létre egy új mappát, és mozgassuk át oda
az összes képet. Beszúrhatjuk például egy Word dokumentumba, de elküldhetjük
e-mailben is csatolt fájlként.

TIPP. A Menu /
File / Send / As a mail (Küldés e-mailben) paranccsal elküldhetünk egy
vagy több kijelölt képet. A kijelöléshez a Ctrl billentyût tartsuk
lenyomva, és a fel-le nyilakkal lépkedve a szóközzel jelöljük ki a
képeket.

Képek átmásolása infrán

Ha infrán akarjuk áttölteni a képeket, akkor indítsuk el az
Extras csoportból az Imaging (Képkezelõ) programot, majd
nyomjuk meg az Images via infrared (Képek infrán) parancsgombot. Ezzel
egy idõben a fényképezõgépet kapcsoljuk be, majd a lefelé nyíl gombbal
váltsunk át a küldés infrán jelzésre, és nyomjuk meg az OK gombot.

TIPP. Ha csak 1-2
képet készítettünk, akkor azokat inkább küldjük át infrán, de több kép
esetén már megéri áttenni a memóriakártyát a fényképezõgépbe, majd az
átmásolás után visszatenni a kommunikátorba. Ehhez semmilyen programot nem
kell elindítani, csak figyelni kell a kijelzõt.

Az Imaging programban a fogadás indításakor megjelenik
egy menü, amelybõl kiválaszthatjuk, hogy hová töltsük át a képeket. Válasszuk az
albumot, ha a képeket mint fájlokat meg akarjuk õrizni.

TIPP. Az infrán
küldéskor a gépen az „ok” gombot egyszer megnyomva egy képet küldhetünk
át. Ha a gombot 2 másodpercig lenyomva tartjuk, akkor az összes képet
szimbolizáló körcikkek egyszerre villogni kezdenek, amivel a fényképezõgép
jelzi, hogy minden képet egyszerre át fog küldeni.

Ebben az esetben a képek a kommunikátor memóriájába kerülnek
a C:\Documents\Photo gallery mappába PIC00001 néven, ahol a
sorszám természetesen változik. Az albumban újabb mappákat (albumokat)
hozhatunk létre, de tudjunk róla, hogy azok a kommunikátor memóriájában jönnek
létre. Azonban az Imaging program ablakában a C:\Documents\Photo
gallery mappa képei is megjelennek.

32. ábra. Képek fogadása többféle helyre is
történhet

Ha viszont egyáltalán nem akarjuk tárolni a képet a
kommunikátorban, mert el akarjuk küldeni e-mailben vagy faxon, akkor arra is
lehetõségünk van. Ilyenkor a fájlrendszerben nem találjuk meg a képet, de nincs
is szükség rá, mert az e-mail mellékleteként is megtekinthetõ.

33. ábra. A kép beolvasása infrán és küldése
faxon

Érdemes a faxként való küldést is kipróbálni, mert nagyon
szép fekete-fehér képként jelenik meg a fényképünk. Írhatunk hozzá szöveget is,
de újabb képeket is beszúrhatunk.

A képek átmásolása memóriakártyára

Több kép kommunikátorra való áthelyezése esetén a legjobb
módszer az, ha kivesszük a memóriakártyát a kommunikátorból, áttesszük a
fényképezõgépbe, és azt bekapcsoljuk. Utána figyeljük a fényképezõgép
kijelzõjét, amelyen a memóriakártyára történõ másolást követhetjük nyomon a
villogó kijelzõn.

Ha ezzel végzett, akkor a villogás megáll. Ekkor
kapcsoljuk ki a gépet, vegyük ki a memóriakártyát, tegyük át a kommunikátorba,
nyissuk ki a fedelet, és indítsuk el az Imaging programot.

34. ábra. A memóriakártyára készült képek az
albumban

Nyissuk ki a „100_EYEQ” albumot, ahol a képekrõl készült
kicsinyített képek jelennek meg. Ebbõl már felismerhetjük a képeket, és ki is
választhatunk egyet az Enterrel vagy az Open (Megnyitás)
parancsgombbal. A megjelenített kép (640x480) nagyobb lesz mint a kijelzõ
(640x200), ezért az kicsinyíthetõ (Zoom out).

35. ábra. A kiválasztott képet meg is nézhetjük
azonnal

Ha a képet nagyobb méretben szeretnénk látni, akkor nyomjuk
meg a Ctrl+T-t, amivel teljes képernyõre nyithatjuk a képet. A
parancsgombok ilyenkor nem láthatók, de azok egyikét megnyomva az oldalsó panel
megjelenik, és a gombok ezután aktívak. Ha egyiket sem nyomjuk meg, a panel
eltûnik.

TIPP. A Chr+ fel-le
billentyûkkel a kép felsõ és alsó része tekinthetõ meg. Ez más
dokumentumokban a lapozás billentyûje, de itt a kép csupán két „lapból”
áll.

Fényképek tárolása memóriakártyán

Ha van számítógépes kapcsolatunk, akkor a képeket másoljuk át
oda. Ha nincs, akkor is tarthatjuk a kommunikátoron a képeket, de erre
használjuk inkább a memóriakártyát.

Tároljuk az áttöltött képeket mappákba rendszerezve.

Ha a fényképezés meghatározó munkánk, akkor vegyünk egy másik
memóriakártyát, és tároljuk a képeket azon.

Több memóriakártya esetén az Imaging programot
telepítsük fel az új kártyára is, vagy inkább a kommunikátor memóriájába,
különben nem lesz elérhetõ az új üres kártya behelyezésekor.

A rosszul sikerült képeket csak akkor tartsuk meg, ha még így
is van némi információtartalma. Ha nincs, töröljük le!

A kapcsolattartás eszközei

A kommunikátorunk az eddigi feladatokban is nagyon jól
helytállt, de azért elsõsorban mégiscsak a telefonálással kapcsolatos funkciói a
fontosabbak. Számos szolgáltatás ehhez nyújt segítséget, így a következõkben
ezekre keresünk hasznos alkalmazási példákat.

A telefonálás legfontosabb támasza a Névjegyzék (Contacts),
mert e nélkül mindig nekünk kellene a hívandó telefonszámokat vagy egyéb
adatokat beírnunk. A másik haszna a beérkezõ hívásnál jelentkezik, amikor a
hívót a száma alapján azonosítja, kiírja a nevét és telefonszámát, kiteszi a
fényképét (ha van), és akár egyéni csengõhanggal is jelezheti a hívó
személyét.

36. ábra. Egy aktív hívás közben egy másik is
jelentkezik

A Névjegyzék elõnyeit aztán az üzenetek küldésénél is
kihasználhatjuk, amikor a címzettek megadása egyszerûen a nevük alapján vagy egy
csoport kiválasztásával történik.

Kibõvített névjegyzék

A Névjegyzékbe beírandó adatoknál alapvetõen fontos,
hogy azokat úgy tároljuk el, hogy minél egyszerûbben kinyerhetõk legyenek, és a
különféle feladatoknál gyorsan a rendelkezésünkre álljanak. Ezért érdemes a
Contacts (Névjegyzék) alkalmazásban jobban körülnézni, és minél több
szolgáltatást megismerni.

TIPP. A
Névjegyzék egy adatbázis, amelyben ki akarunk keresni egy vagy több
adatot. Ezért amikor keresünk valamit, akkor azt elõbb írjuk be a
keresõmezõbe, és nézzük meg, hogy megtalálja-e a program a szükséges
névjegyet. Ha nem, akkor gondolkodjunk el azon, mit kellene
megváltoztatni.

Névjegyzék adatbázisok

A felhasználók általában elkezdik a Névjegyzékbe (Contacts)
írni a partnerek adatait, amelyek közé szép számban kerülnek olyanok is, akik
soha nem fognak hívni, például az ügyfélszolgálatok. Azonban egy beérkezõ
hívásnál a telefon programjának a teljes névjegyzékünket át kell néznie, hogy a
hívó szerepel-e benne.

Ekkor pedig jelentõsen megnõhet az idõ a kicsengésnél,
mire azonosítani tudja a telefon a hívót. Ezen a helyzeten egyszerûen
változtathatunk, ha létrehozunk újabb adatbázisokat a memóriakártyánkon, és az
ilyen partnereket oda tesszük át.

Újdonság.
Ha kinyitottunk egy adatbázist a 9110-ben, akkor a beérkezõ hívásnál a
hívót mindig abban kereste a program. A 9210-ben viszont minden esetben
csak az elsõdleges Névjegyzékben keres, függetlenül attól, hogy a
Contacts alkalmazásban mit jelenítettünk meg.

Hozzunk létre egy új adatbázist a Menu / File / More
options / New database paranccsal. Az adatbázis létrejön a memóriakártyán,
és utána meg is adhatjuk a nevét. Használhatunk ékezetes karaktereket és szóközt
is. Az Open parancsgombbal vagy az Enterrel nyissuk meg az
adatbázist, és már vehetünk is fel új kártyákat.

37. ábra. A megnyitott adatbázis adatait is
megnézhetjük

Ha nem vagyunk biztosak abban, hogy melyik adatbázisban
vagyunk, akkor nyomjuk meg a Ctrl+P-t (Properties - tulajdonságok), és
azonnal látni fogjuk az aktuális adatbázis fõbb adatait. A fõ adatbázisba
való visszatéréshez a Contacts elemet válasszuk ki a lista tetején, és
Enterrel léphetünk át. Az adatbázisok helye a fájlrendszerben: D:\System\Data
\neve.cdb és C:\System\Data\contacts.cdb.

A névjegyzék adatbázisok csak a nevükben és a helyükben
különböznek egymástól, amúgy ugyanolyan névjegyek tárolására alkalmasak. Az
adatbázisok fájljait akár el is küldhetjük e-mailben egy másik kommunikátort
használó partnerünknek, de a saját céges vagy magán címünkre is biztonsági
másolatként.

TIPP. Biztonsági
másolatot is készíthetünk egy másik adatbázisba az elsõdleges
névjegyzékünk teljes tartalmáról. A fájl mérete nem olyan nagy, hogy ezzel
sok helyet pazarolnánk el, de mégis biztonságban tudhatjuk az adatainkat.

Az adatbázisokba kerülõ névjegyeket számítógépes kapcsolat
esetén többféle programban is elkészíthetjük, majd a kapcsolaton (infra vagy
adatkábeles) keresztül a kommunikátor névjegyzékével szinkronizálhatjuk.
Számítógép hiányában se érezzük magunkat hátrányban, mert a kommunikátor
billentyûzetén kényelmesen beírhatunk több névjegyet is, hiszen azok adatait
általában folyamatosan szoktuk felvinni és nem egyszerre.

Csoportok kialakítása

A partnereink névjegyeit csoportokhoz rendelhetjük, amelyeket
többféle módon is hasznosíthatunk. A legismertebbek a hívócsoportok,
amelyek kialakítására a maroktelefonokon van lehetõségünk. Itt a csoportba
tartozó személyeknek egyszerre küldhetünk üzenetet, illetve egy kiemelt
csoportra (VIP) korlátozhatjuk a profilokban a hívások fogadását.

38. ábra. Egyéni csoport kialakítása

A csoport tagjai név és cégnév feltüntetésével
jelennek meg, rendelkeznek egy csoportikonnal és csoportnévvel.

A csoportok használata akkor is hasznos, ha annak
tagjai között akarunk keresni. Amint azt az ábrán is láthatjuk, itt is van
keresõmezõ, ahová olyan karaktereket írhatunk be, amelyekkel valamelyik kiemelt
mezõ tartalma kezdõdik. Nem minden mezõben kereshetünk ezzel a módszerrel, de
elég sokban ahhoz, hogy hamar rátaláljunk a keresett személyekre.

Például: A „0620” beírásával a telefonszámra
kereshetünk, de a szóközzel és újabb beírással tovább szûkíthetjük a
kört. Ha még a „kft” szócskát is hozzátesszük, akkor csak azok maradnak meg a
listában, akiknél az egyik mezõ „0620”-szal kezdõdik, míg talán egy másik a „kft”-vel.
Azért „talán”, mert például az „s k” beírásával a keresés nagy
valószínûséggel csak a „Szeptember Kft.”-t adja eredményül, de az „s k
a” formával ez szinte biztos lesz.

Újdonság.
Ezt a több szóra is kiterjedõ keresési módszert használhatjuk a
Névjegyzékben és minden helyen, ahol van keresõmezõ (ezt a mezõ
szélén nagyítóikon jelzi).

A csoportok nevei a névjegyzékben jelennek meg a többi név
között félkövér betûformátummal írva. A jobb oldali betekintõben megjelenik a
csoport ikonja, névsora és a tagok száma. Átlépve erre a panelre az éppen
kijelölt tag névjegye nyitható meg.

39. ábra. A csoport tagjai az adatbázis
listanézetében

Készítsünk egy olyan kiemelt csoportot is, akik hívásait
minden körülmények között fogadjuk. Ezt a csoportot adjuk meg a Menu / Tools
/ Settings / VIP group lapon. A beállítás nem választható ki a
memóriakártyán lévõ adatbázisban. Utána az Extras / Control panel / Profiles
beállításainál az Other lapon kiválaszthatjuk a „VIP group only”
elemet annál a profilnál, ahol csak a kiemelt csoport tagjainak hívásait akarjuk
fogadni.

Egyéni csoportosítás

Az adatbázisokba kerülõ adatokat meg is jelölhetjük egyedi
mezõkkel. Ha például nem használjuk általában a Pager (Személyhívó)
mezõt, akkor ott tárolhatunk egyedi jelzéseket. Mivel ez is egyfajta telefonszám
tárolására alkalmas, így ide is beírhatók a következõ karakterek:
“0123456789 * # - + p”
és a szóköz.

Ezekbõl egyedi jelzéseket (kódszám) állíthatunk
össze, amelyekkel bizonyos csoportokba tartozó névjegyeket gyorsan kiemelhetünk.
A „kiemelés” alatt a kereséssel történõ listaszûkítés értendõ, amely
listában fennmaradó partnerekkel akarunk valamit végezni.

TIPP. A
kereséssel szûkített lista tagjait például egyesével fel is hívhatjuk, de
a teljes kijelölés (Ctrl+A) is csak a lista maradék elemére fog
vonatkozni. Ha pedig kijelöltünk néhány partnert, akkor azok névjegyeit át
is mozgathatjuk vagy másolhatjuk másik adatbázisokba.

Az ilyen egyéni jelölés alapja az, hogy olyan mezõt kell
kiválasztanunk, amelyre vonatkozik a keresés, de általában nem használjuk.
Például a Job title (foglalkozás) és Note (megjegyzés) mezõkbe
írhatnánk tetszõleges egyéni jelzéseket, de azokra nem vonatkozik a kereséskor
beírt szótöredék. (Igazából ez a csoportok feladata lenne, de azzal az ilyen
feladatok nem oldhatók meg.)

TIPP. Ideiglenes
munkák, projektek alatt számos olyan partner kerülhet be a
Névjegyzékünkbe, akikkel nem fogunk késõbb kapcsolatba kerülni. Ha már
több száz partner van a Névjegyzékünkben, akkor ezeket utólag
egyesével kiválogatni elég nehéz lenne, de az egyéni jelzéssel ez
másodpercek alatt elvégezhetõ, egyszerû feladattá zsugorodik.

Ez a különleges egyedi mezõ (legyen a példánkban a Pager)
tartalmazhat több „szót” is, vagyis szóközzel elválasztva több adatot is
beírhatunk. Például: „p101
1997 p+12”, ahol az „1997”
jelentse a névjegy felvételének idõpontját.

Ebben az esetben gondoljuk át, hogy a partnerrel
tartjuk-e még a kapcsolatot, nem vált-e már elavulttá a névjegye. Ezt a
Névjegyzék-frissítési feladatot akár a naptárunkba is feljegyezhetjük, és
havonta vagy évente egyszer tarthatunk egy „nagytakarítást” is.

Üzenetkezelés (SMS)

A rövid szöveges üzenetek (SMS) használata
rendkívüli mértékben megnõtt, és ez nagyon örvendetes, mert egyre inkább
elfogadott kommunikációs formává növi ki magát. Sajnos a maroktelefonokon egy
üzenet megírása nemcsak sokáig tart, hanem még fárasztó is, arról nem is
beszélve, hogy teljes figyelmet kíván.

A kommunikátoron egy üzenet megírása nem tarthat tovább
egy percnél, és akkor már át is szerkesztettük az üzenetet, ha az egy picivel
túlnyúlt volna a 160 karakteren. Azonban még ezt az idõt is le tudjuk
rövidíteni, ha vannak elõre elkészített üzeneteink, amelyeket az adott esetben
csak elõ kell kapni, és el kell küldeni.

Ha pedig jelentõs mennyiségû üzenetet fogadunk, akkor
meg kell tanulnunk azok kezelését és feldolgozását. A beérkezett üzenetek
adatokat, információkat tartalmazhatnak, amelyek valamilyen további feladatokat
rónak ránk. Ezért az üzenetet is ennek megfelelõen kell kezelnünk (tárolni,
törölni, a szövegét áthelyezni stb.).

Elõkészített üzenetek (Notes)

Az elõzõ részben volt már szó az elõre elkészített
üzenetekrõl, amelyeket a Messaging alkalmazásban tároltunk, és szükség
esetén azonnal el is tudtuk küldeni. Azonban sokszor adódhat olyan alkalom, hogy
valaki váratlanul hív, vagy ír egy üzenetet, e-mailt, és így arra kell küldeni
egy válaszüzenetet (például SMS-t).

40. ábra. A Notes alkalmazásban rendezetten
tárolt sablonok

Az ilyen elõre megírt és valahol tárolt üzenetek a
sablonok, amelyeknek a szövegét használjuk fel, és tetszõleges
üzenetformában el tudjuk küldeni. A sablonokat tárolhatjuk például Word fájlban
is, de itt kérhetünk szó- és karakterszámlálást is, ami egy SMS-nél ha nem is
fontos, de nagyon hasznos szolgáltatás.

Amikor beérkezik egy üzenet, egy hívás, de az illetõvel
nem tudjuk felvenni a kapcsolatot, akkor küldhetünk neki egy SMS-t, de akár
faxot vagy e-mailt is. Mindig attól függõen válasszunk formátumot, hogy az
illetõ melyiket kapja meg a leggyorsabban.

TIPP. Ha valaki
vezetékes számról hívott minket, akkor annak talán válaszolhatunk egy
rövid faxszal, míg egy e-mail üzenet esetén a választ SMS-bõl is
elküldhetjük. Mindkettõ küldése gyors, egyszerû és automatikus.

Nyissuk meg az elõre elkészített üzenetsablonokat tároló
fájlunkat, amelyre példát az elõzõ ábrán láthattunk. Keressük ki a Ctrl+
fel-le nyilakkal a megfelelõ üzenetet, és válasszuk ki a Menu / File /
Send egyik parancsát. Ekkor megnyílik egy SMS-szerkesztõ ablak, amelybe a
program átmásolja a szöveget, így már csak a címzettet kell megadnunk, és el is
küldhetjük az üzenetet.

TIPP. Ez az egész
mûvelet nem tart egy percnél tovább, így nem zökkent ki az éppen végzett
munkánkból. Máskor is azt tartsuk szem elõtt, hogy annyi energiát
fektessünk egy tevékenységbe, amennyit az valóban megér.

Az üzenetsablonokat úgy írjuk meg, hogy azok csak olyan
karaktereket tartalmazzanak, amelyeket a választandó üzenetküldési formában el
is tudunk küldeni. Például SMS-ben ne küldjünk szabályos magyar ékezetes
szöveget, mert azt több SMS-ben fogja a kommunikátor továbbítani. Ilyen célra
írjunk vagy ékezetek nélküli szöveget, vagy a bal álló ékezeteket használjuk. Az
üzenet szempontjából lényegtelen a tökéletes ékezetek használata.

TIPP. Az
üzenetsablonokban általában ne alkalmazzunk formázást, mert az egy SMS
esetén amúgy sem érvényesül. Azonban színezéssel és/vagy félkövér
formátummal kiemelhetjük az üzenet módosítandó részeit. Az üzenet legyen
így is jó és elküldhetõ, de a kiemelt részen esetleg a küldés elõtt
módosíthatunk is (például az idõpontot).

A sablonok készítésekor is nyomjuk meg idõnként a
Ctrl+Shift+W-t, ezzel ellenõrizhetjük az üzenet hosszát karakterekben.

Csoportos SMS-küldés

A Névjegyzékben kialakított csoportoknak (Group)
az üzenetküldésnél vehetjük igazán hasznát. Amennyiben a kollégáinkkal,
beosztottainkkal SMS-ben is tartjuk a kapcsolatot, akkor a nekik szóló
utasításokat, üzeneteket egyszerûen el tudjuk küldeni.

Nyissunk egy új SMS-üzenet szerkesztésére szolgáló
ablakot, írjuk meg az üzenetet, vagy a vágólapon is átmásolhatjuk annak szövegét
egy másik ablakból. Amikor végeztünk, adjuk meg a címzetteket. Ha az üzenet egy
csoport tagjainak megy, akkor nem kell megnyomnunk a Recipient
(Címzett) gombot, mert van ennél egyszerûbb módszer is. Írjuk be a „To:”
mezõbe a csoport nevét vagy nevének elsõ néhány karakterét, majd nyomjuk meg a
Ctrl+Shift+N (Névellenõrzés) billentyûkombinációt, és azonnal meg fog
jelenni az összes címzett. Ha ezen módosítani akarunk, vagy másokat is fel
akarunk venni a listára, akkor jelenítsük meg a Recipient gombbal a
címzettek listáját.

41. ábra. A csoport kiválasztása az összes tagot
jelenti

A csoportnév Enterrel történõ kiválasztása
esetén nem a csoportnév kerül fel a címzettek listájára, hanem a csoport összes
tagja. Ha valamelyik tag nem rendelkezik „Tel (GSM)” számmal, akkor errõl
üzenetben értesít minket a program, és a hiányt azonnal pótolhatjuk. Ha a
kiválasztott partner több számmal is rendelkezik, akkor egy felbukkanó
párbeszédablakban választhatjuk ki a megfelelõt.

Nem kötelezõ megadni a hiányzó számot, de ilyenkor az
illetõ partner hiába szerepel a csoportban, akkor sem tudunk neki ilyen formában
üzenetet küldeni. A lista a jobb oldali panelre lépve egyszerûen szûkíthetõ, és
a felesleges személyek eltávolíthatók.

TIPP. A bal
oldali listában a gyorskeresés a csoportok neveire és minden más szokásos
(pl. Tel) mezõre is vonatkozik.

Az alábbi ábrán éppen egy olyan üzenet látható, amely az
elõzõ üzenetsablonok egyikébõl származik. Az ott kiemelt rész felhívja a
figyelmünket arra, hogy az idõpontot talán módosítani kellene. Ez itt meg is
történt a kijelölt részen.

42. ábra. A címzetteknél már a tagok adatai
jelennek meg

A kijelölt címzettek teljes névvel és telefonszámmal kerülnek
fel a listára, így azok egyszerû szemrevételezéssel is ellenõrizhetõk. Az egyik
végére lépve a kurzorral nyomjunk Entert, ha újabb nevet akarunk beírni.
Az új sorba elég a címzett monogramját beírni, és a névellenõrzést meghívni (Ctrl+Shift+N).

TIPP. Csak
telefonszám beírásakor a névellenõrzés látszólag nem mûködik, és nem
keresi ki a számot a Névjegyzékbõl, hanem elfogadja számként. Ha azonban
beírunk egy betût is, és úgy nyomjuk meg a Ctrl+Shift+N-et, akkor
már elindul a keresés a Névjegyzékben.

A csoportnak történõ üzenetküldés mûködik az e-mail esetében
is, de a faxnál már nem, mert ott más jellegû a Recipient ablaka. Míg egy
SMS-nél, e-mailnél megadható több címzett, a fax esetében a jellegébõl adódóan
csak egyet választhatunk ki.

Ha több címzettnek küldenénk a faxot, akkor az már
körlevél lenne, ami itt nem érhetõ el. Ennek nagyon egyszerû oka van. Az SMS és
az e-mail esetében megadhatunk több címzettet, mert a továbbítást végzõ
„központok” végzik el a tényleges küldést. A faxot viszont mi küldjük el
közvetlenül, így elmarad a leválogatás.

TIPP. Egy faxot
úgy küldhetünk el több címzettnek, ha a fax tartalmát a vágólapra
másoljuk, és minden új fax ablakába beszúrjuk, így csak a címzetteket kell
egyesével megadni.

Beérkezett üzenetek áttekintése

A maroktelefonoknál hiányzó nagy kijelzõt a saját
emlékezetünkkel tudjuk pótolni. Egy vagy több SMS üzenet elolvasása után, azokat
fejben tartva hozhatjuk meg a döntésünket. Ha adatokat is tartalmaztak, akkor
azokat egy papírra felírva segíthetünk magunkon. Ezen szánalmas megoldásokra a
kommunikátor esetében ne is gondoljunk, hiszen itt nagy kijelzõ, kényelmes
billentyûzet, és több ablakban történõ munkavégzés lehetõsége áll a
rendelkezésünkre.

Az SMS éppen ezért egészen új értelmet nyerhet, hiszen
az egy olyan rendkívül gyors üzenetküldési módszer, ahol az üzenet azonnal a
címzetthez érkezik és nem egy postafiókba. A lényeg általában röviden
megfogalmazható, de a kommunikátor esetében tetszõleges hosszúságú üzenet is
küldhetõ. A rendszer az ilyen üzeneteket darabokban küldi el, de ha a címzettnél
kommunikátor van, akkor azokat egyben jeleníti meg. Ennek a módszernek egyetlen
hátránya, hogy a rendszer ilyenkor nem tud kézbesítési jelentést küldeni a
feladónak a kiküldés tényérõl.

Egy vezetõ például kérheti a heti vagy napi
jelentéseket, eladási adatokat SMS-ben is, ha például szabadságon van. Ilyenkor
is felügyelheti az eseményeket, így visszatértekor sem érik nagy meglepetések.
Több üzenet érkezése esetén a Ctrl+T-vel nyissuk ki nagyobbra mappát, így
egyszerre 7 üzenet feladója és üzenetének eleje látható a mappában.

43. ábra. A nagyobb kijelzõ elõnye a teljes
áttekintés

Amíg az üzenetet nem olvastuk el, a feladók neve félkövéren
jelenik meg sárga ikonnal. Az elolvasott üzenetek fehér ikonnal láthatók. A
listában gyorsan léphetünk át egy másik üzenetre, ha lenyomjuk a kezdõbetûjét.
Ha ezt többször megtesszük, akkor a többi ilyen feladó SMS-én végiglépkedünk. A
Ctrl+I-vel a rendezési szempontok között válthatunk, és az utolsó oszlop
tartalma is e szerint jelenik meg.

Válasz az üzenetre

Amikor kapunk egy üzenetet (fax, e-mail, SMS), akkor
vagy teszünk valamit, vagy válaszolunk rá, ha éppen valamilyen kérdés volt az
üzenetben. A válaszadás történhet közvetlenül a feladónak vagy más partnereknek
(is), és ugyanabban a formátumban vagy egészen másban. Ha a kapott
üzenet szerkeszthetõ szöveges formátumú, akkor azt tetszõleges módon
továbbíthatjuk.

Egy SMS üzenetre történõ válaszoláskor nyomjuk meg a
Reply parancsgombot, és a feladó címe azonnal bekerül az új üzenetünk
címzett (To:) sorába. Ha az üzenet tartalmát is szeretnénk megkapni, akkor
ehhez két dolgot tehetünk.

(1.) A kapott üzenet olvasásakor a Ctrl+A és Ctrl+C
billentyûkombinációkkal kijelöljük a teljes (All) szöveget, majd
lemásoljuk (Copy) azt a vágólapra, az új üzenet ablakban pedig
beszúrhatjuk. Ezt akkor alkalmazzuk, ha amúgy csak ritkán kerülne rá sor.

(2.) A beállításoknál megadhatjuk, hogy a válaszadáskor
mindig idézze a kapott szöveget, és akkor az elõzõ kézi módszerre nincs szükség.
Ehhez a Messaging (Üzenetek) alkalmazásban válasszuk ki a Menu / Tools
/ Account settings / Short message elemnél az Edit (Szerkesztés)
parancsgombot.

44. ábra. Az üzenetekre vonatkozó beállítások

A General (Általános) lapon mindenképpen nézzük meg a
beállításokat, mert nem biztos, hogy alapértelmezésben kapunk kézbesítési
jelentést, ami például egy hasznos szolgáltatás. Az Advanced (Továbbiak)
lapon adhatunk meg két fontos beállítást.

Include original in reply > Yes: A
válaszüzenet tartalmazza-e az eredeti üzenet szövegét. Az elõbbiekben leírtak
alapján válasszunk.

Concatenation > Yes: Az üzenetet egyben,
összefûzhetõ formátumban küldi el, ha az hosszabb, mint 160 karakter.

Üzenetek küldése másként

Egy üzenetre történõ válaszolásnál általában ugyanazt a
formátumot használjuk mi is, pedig ez nem szükségszerû. Ha például e-mail
üzenetet kapunk, akkor arról megfelelõ elõfizetés vagy szolgáltatás birtokában
kaphatunk SMS üzenetet is.

TIPP. Ha több
SMS-ben kapjuk meg az e-mailt, akkor jó esetben a teljes üzenetet el
tudjuk olvasni, és akár úgy is válaszolhatunk arra, hogy magát az e-mailt
le sem töltjük. A válaszadás pedig történhet tetszõleges formában, amit a
címzettünk fogadni tud.

Amennyiben a kapott üzenet tartalmára is szükségünk van, úgy
azt is tetszõleges formában továbbküldhetjük. A továbbítás módja attól függ,
hogy milyen üzenetet vagy szöveget jelenítünk meg éppen, mi áll a
rendelkezésünkre, és milyen formában akarjuk elküldeni.

Érkezett SMS továbbítása:

SMS-ként a feladónak: Válasszuk ki a Reply
parancsgombot, így az üzenet feladója lesz a címzett, és a szöveget a
beállításainktól függõen vagy idézi, vagy nem.

SMS-ként másnak: Nyomjuk meg a Forward
parancsgombot, és az üzenet szövegét megkapjuk az új ablakban is, de a címzettet
már nekünk kell kiválasztani.

Faxként vagy e-mailként másnak: Válasszuk ki a
Menu / File / Send / As a fax, As a mail parancsok egyikét. Az üzenet
átkerül az új ablakba, és már csak a címzettet kell megadnunk. Az SMS-ként való
küldés nem érhetõ el, arra ott a Reply/Forward.

TIPP. Ha egy
szerkesztés alatt álló üzenetablakot be akarunk zárni, akkor a Close
parancsgombbal megtehetjük, de az üzenetet ilyenkor elmenti a
Drafts mappába. Ha nincs szükségünk az üzenetre, akkor a Ctrl+D-vel
„zárjuk be”.

Az üzenet továbbításakor az eredeti ablakot bezárja, míg a
továbbküldése (Send almenü) esetén az ablak nyitva marad. Így ha többféle
módon is továbbítani akarjuk az üzenetet, akkor arra is lehetõségünk van.
Ugyanez a küldési módszer bármilyen más szövegkezelõ programban is elérhetõ.

Érkezett e-mail továbbítása:

E-mailként a feladónak: Válasszuk ki a Reply
parancsgombot, így az e-mail küldõje lesz a címzett, a szöveget pedig teljes
egészében idézi, ami elé az aláírásunkat is beszúrja, ha ilyet is megadtunk a
postafiók beállításainál.

E-mailként másnak: Válasszuk ki a Menu /
File / Forward parancsot, és az üzenet szövegét megkapjuk az új ablakban is,
de a címzettet már nekünk kell kiválasztani.

Faxként vagy SMS-ként másnak: Válasszuk ki a
Menu / File / Send / As a fax, As a short message parancsok egyikét. Az
üzenet átkerül az új ablakba, és már csak a címzettet kell megadnunk. Az
e-mailként való küldés nem érhetõ el, arra ott van a Reply és Forward
parancs.

45. ábra. Egy érkezett e-mail továbbítása
különféle módokon

Az üzenetek rendszerezése

A beérkezett üzenetek sok esetben fontos információkat
hordoznak, és nincs azonnal idõnk azok feldolgozására, ezért valamilyen módon
archiválnunk kell a tartalmukat vagy magukat az üzeneteket.

TIPP. Ha például
a megküldött heti jelentéseket akarjuk megõrizni, akkor azt másoljuk ki az
üzenetablakból (Ctrl+A; Ctrl+C), és szúrjuk be (Ctrl+V) egy
olyan program ablakába, amelyet erre a célra használni szeretnénk. Ez
lehet a Notes, a Word vagy a Sheet, amelyik éppen
szimpatikus.

Amennyiben a Notes alkalmazást választjuk, úgy a
feljegyzések elsõ sorába a neveket írjuk be. Így rendezhetjük a feljegyzéseket
idõ és név szerint is, ami már kétféle felhasználási módot biztosít.

46. ábra. Jelentések begyûjtése SMS-bõl a Notes
alkalmazásba

A név szerinti rendezésnél egy-egy munkatárs jelentésein
lépkedhetünk végig egyesével a Ctrl+ fel-le nyilakkal, így annak
munkavégzésérõl kapunk átfogó képet. Ha pedig a létrehozás dátuma szerint
rendezzük a bejegyzéseket, akkor a munkacsoport adott heti teljesítményét
tekinthetjük át.

A rendezés a szokásoktól eltérõen nem a View,
hanem a Tools menüben található meg, ahogyan azt a következõ ábra is
mutatja. Ha a listát újra ugyanazon szempont szerint akarjuk rendeztetni, akkor
is válasszuk ki a megfelelõ menüpontot.

47. ábra. Rendezés szempontjai a Notes
alkalmazásban

A létrehozás dátuma (Creation Date) szerinti rendezés
abban az egy esetben ad a példa szerinti feladathoz jó eredményt, ha a heti
jelentések adatait valóban akkor írjuk be, amikorra azt a név után dátumoztuk.
Az a dátum ugyanis a szöveg része, és a Ctrl+Shift+D-vel írható be a
legegyszerûbben.

TIPP. Amennyiben
az összes jelentést egy lapra szeretnénk kinyomtatni, úgy inkább a Word
programot használjuk, mert a Notes csak egy adott feljegyzést
nyomtat ki. Ebben az esetben viszont írhatjuk egy lapra egy személy
üzeneteit.

E-mail üzenetek kezelése

Az elektronikus levelezés használatához szükségünk van egy
szolgáltatóra, aki biztosítja számunkra a postafiókot. Ennek birtokában
beállíthatjuk a postafiók kezelését a kommunikátorban.

Azonban a helyzet nem ennyire egyszerû, mert nem
tekinthetünk el attól a ténytõl, hogy azt a postafiókot más módon is elérhetjük,
nem csak a kommunikátorral. Amennyiben annak tartalmát a céges számítógépünkön
folyamatosan archiváljuk, úgy a kommunikátorral óvatosan kell bánnunk, mert
könnyen törölhetünk olyan leveleket, amelyek még nem kerültek be a céges
programunkba.

TIPP. A kezdeti
gyakorláshoz hozzunk létre valamelyik ingyenes szolgáltatónál egy
postafiókot, és irányítsunk át egy másolatot a leveinkbõl. Így azokon
tudunk gyakorolni, és ha akaratunk ellenére le is törlünk pár levelet,
legalább nem ér veszteség minket.

Ezért a postafiók kezelésének megfelelõen kell azt a szabályt
is kialakítani magunkban, hogy a leveleket minden alkalommal válogatás nélkül
(csak méretkorlátozással) letöltjük-e, vagy csak a fejléceiket hívjuk le, és
kapcsolatban maradva egyesével válogatjuk ki a letöltendõ leveleket.

A levélfejlécek letöltése

A Nokia 9210-es elektronikus levélkezelése alapvetõen eltér a
Nokia 9110-esétõl, ezért aki az elõzõ készülékrõl váltott, az figyeljen oda a
szokásaira, nehogy meglepetés érje. Ennél a készüléknél mindig pontosan azt
látjuk, ami a postafiókunkban van.

48. ábra. Válogatással letöltött levelek a
postafiókban

Az elõzõ ábrát nézve a következõket mondhatjuk el róla.

Csak a levelek fejlécei kerültek letöltésre, mert a 6. levél
tartalma nincs letöltve (lásd az ikonját), de még olvasatlan
(félkövér).

Majd néhány levél tartalma ténylegesen is lehívásra került,
például az 1., 2., 5., és talán a 3. levél is, de az már törölve lett.

Le van töltve az 1. és az 5. levél, de még nem lett
felnyitva, ezt jelzi a sárga ikonja és a félkövérrel írt feladója. A tartalma
még elérhetõ a kommunikátoron, tehát megnyitható.

Le van töltve a 2. levél, már meg is lett nyitva, és a
tartalma még mindig elérhetõ a kommunikátoron.

A 4. levél már le lett töltve, el is olvastuk, de a tartalma
nem érhetõ el a kommunikátoron. Ennek oka a következõ lehet.

A levelet elolvasás után töröltük, de még mielõtt
csatlakoztunk volna a kiszolgálóhoz, a törölt levelet helyreállítottuk. A
tartalmát már nem lehet visszahozni, de a kommunikátor még emlékszik rá, és a
levél szövege ismét lehívható a következõ csatlakozás során.

A 3. és 7. levél törölve lett, mégpedig a 3. elolvasás után
(vékony betûkkel írt feladó), míg a 7. levél olvasatlanul került törlésre
(félkövér írásmód).

Erre olyankor kerülhet sor, ha a levél látható adataiból el
tudjuk dönteni, hogy biztosan nincs rá szükségünk. Másik eset például, ha egy
ilyen fiókra irányítunk hírleveleket, amelyek nem fontosak a számunkra, de ha
van szabadidõnk, akkor szívesen elolvassuk. A jelen példában idõhiány miatt
törlünk egy ilyen hírlevelet.

49. ábra. A fejlécek letöltése után egy levél
lehívása megtörtént

Ha általában sok levelünk szokott érkezni és éppen
csúcsidõben vagyunk, akkor mindenképpen csak a fejléceket hívjuk le, majd a
Go offline parancsgombbal bontsuk a kapcsolatot. A feladó és a tárgysor
alapján pedig kiválogathatjuk a lehívandó leveleket.

A kiválasztásnál alkalmazzuk a rendszerben mindenhol
elérhetõ szelektív kijelölési módszert. Tartsuk mindvégig lenyomva a Ctrl
billentyût, a fel-le nyilakkal válogassunk a levelek között, és a
kiválasztott levélnél a szóköz billentyûvel jelölhetjük azt ki, vagy
vehetjük le a rajta lévõ kijelölést.

Ha ezzel végeztünk, akkor csatlakozzunk ismét az
internetre a Menu / Receive / Go online paranccsal, és utána a jobb
oldalon megjelenõ Retrieve selected (Kijelöltek letöltése) parancsgombbal
töltsük le a szükséges leveleket. A letöltött levelek ikonja sárga boríték lesz,
és minden olvasatlan levél feladója félkövéren jelenik meg.

TIPP. Ha a céges
postafiókunkat is ellenõrizzük a kommunikátoron, akkor soha ne töröljük a
leveleket, mert a mûvelet mobilon lassú, ezért költséges. A már lehívott
fejléceket nem tölti le újra a kommunikátor, ezért felesleges is lenne.

Minden levél letöltése

A postafiókunk beállításainál a másik választási lehetõség,
hogy minden olyan levelet letöltünk a levelezõ kiszolgálóról a kommunikátorra,
amelyek mérete egy megadott értéknél kisebb. Ehhez a postafiók beállításait
ellenõrizzük le.

Válasszuk ki a Menu / Tools / Account settings
parancsot, a megfelelõ postafiókot és az Edit (Szerkesztés)
parancsgombot. A párbeszédablak Retrieve (Letöltés) lapján az elsõ
beállítást állítsuk át a „Messages and attachments” (Üzenetek és
csatolások) elemre. Az alatta lévõ méretkorlátozásnál adjuk meg, hogy mi az
a maximális levélméret, amit még le akarunk tölteni. A megadott értéknél nagyobb
levelek tartalmát nem tölti le, csak a fejlécét.

50. ábra. A postafiók tartalmának letöltése

E módszer elõnye, hogy a csatlakozás után letölti a
fejléceket, a kisebb leveleket, esetleg törli a törlésre kijelölt leveleket, és
utána azonnal bontja a kapcsolatot. Ez gyors és költségkímélõ megoldás.

TIPP. Ha csak a
fejléceket akarjuk letölteni, akkor adjunk meg mérethatárnak 1 kB-ot, és
akkor csak a fejléceket tölti le, illetve talán a nagyon rövid és
lényegretörõ leveleket, de az nem is hátrány.

A mérethatárnál nagyobb leveleket külön kijelölhetjük és
letölthetjük a szokásos módon (Receive menü), vagy az Open
parancsgomb megnyomásával. Ilyenkor a megnyitáshoz a levél letöltése is
szükséges, így közvetett módon történik meg a levél lehívása.

A levelek törlése

A Nokia 9110-esen a fiók kezelése abban különbözött, hogy
megadhattuk egy kapcsolómezõvel, hogy a levelek egy másolata töltõdjön le a
telefonunkra, így azokat szabadon törölhettük a kommunikátorról, mert csak
másolatokat töröltünk.

A Nokia 9210-esen pontosan azt látjuk a nézetben, ami a
fiókban megtalálható. Ha törlünk egy levelet kapcsolaton kívül, akkor azt csak
töröltnek jelöli meg, de nem törli le csak a következõ belépésnél a munka
végeztével a kilépés elõtt, amikor a Go offline parancsgombot megnyomjuk.

51. ábra. A törölt levél nem a listából törlõdik

Aki nem szokott hozzá az ilyen jellegû levélkezeléshez, az
idegesen nyomkodja a Ctrl+D-t, amivel elõbb törli a levelet (a
tartalmát fizikailag, a sort pedig csak megjelöli), majd a következõ
Ctrl+D megnyomására a levél törölt állapotát visszaállítja megmaradóra.

Ezután talán eszébe jut, hogy a levél törölhetõ
másképpen is. Ekkor kiválasztja a Menu / Tools / Message storage
parancsot, és a felbukkanó párbeszédablakban elérhetõ Delete (Törlés)
parancsgombokkal próbálkozik. Azonban a kukával megjelölt levél még mindig ott
foglalja a helyet a listában, és nem akar eltûnni.

Fontos! A
kommunikátorban látható postafiók a valódi fiókunk nézetét mutatja, ezért
nem lehet csak úgy kitörölni egy-egy levelet belõle, mert akkor nem a
valós állapotot mutatná. Ahhoz csatlakoznunk kell, és az interneten lévõ
postafiókunkból is törölni kell a leveleket, hogy az itteni listából is
véglegesen kikerüljenek.

Ha az a célunk, hogy a lista rövidebb legyen, netán üres, de
az interneten lévõ postafiókunkban minden megmaradjon, arra nincs lehetõségünk.
De ez csupán szemléletbeli kérdés. Miért kell a nézetbõl kitörölni olyan
leveleket, amelyek valójában a postafiókunkban vannak? Nem kell, elférnek azok a
listában. Jelenítsük meg a leveleket dátum vagy típus szerint, és akkor az újak
mindig a lista elején lesznek, azzal pedig ne foglalkozzunk, hogy az milyen
hosszú.

A levelek törlésének az alábbi módjai állnak a
rendelkezésünkre.

Kijelölt levél törlése: Az e-mail tartalmát
törli a tárolóból, amivel helyet nyerünk a kommunikátor memóriájában, de a
listában továbbra is elérhetõ marad, amíg nem csatlakozunk ismét, és el nem
végezzük a kilépés elõtt a levél tényleges törlését.

Kijelölt levél tartalmának törlése: Töröljük
Ctrl+D-vel a kijelölt levelet, majd újabb Ctrl+D-vel állítsuk helyre,
így csak az itteni tárolóból töröltük a levél tartalmát helytakarékosságból.

Összes levél tartalmának törlése: A Menu /
Tools / Message storage parancsra kapott párbeszédablakban a Delete
locally listában válasszuk ki, mely leveleinket akarjuk törölni (mindet
vagy csak a régieket). Utána a Delete now (Törlés most)
parancsgombbal végezhetjük el a levelek tartalmának tényleges törlését.

A teljes megsemmisítés: A Menu / Tools /
Message storage parancsra kapott párbeszédablakban a Memory lapra
váltva a jobb oldalon megjelenõ Delete (Törlés) parancsgombot
megnyomva az összes mappánkat, postafiókunkat, annak minden beállításával törli
a jóváhagyásunk után. Ezt csak akkor válasszuk ki, ha biztosan MINDENT TÖRÖLNI
akarunk.

Irodai dokumentumok

Számítógépes világunkban egyre jobban terjed az a szemlélet,
hogy amit csak lehet elektronikusan tárolunk, hiszen csak az írásban,
táblázatban lévõ információra van szükségünk, és nem a papírra. A jó
áttekinthetõség természetesen feltétel, mert egy elektronikus dokumentum csak
ekkor pótolhatja a papíros változatot.

A kommunikátor kijelzõje elég nagy ahhoz, hogy azon
elférjen a szükséges dokumentum, hiszen teljes képernyõs megjelenítésben 640
pixel széles, mint egy VGA képernyõ. Ez pedig már a legtöbb esetben elegendõ
szokott lenni.

A számítógépen használt legelterjedtebb
dokumentumtípusokat a kommunikátoron is tudjuk kezelni. Készíthetünk vagy
megtekinthetünk meglévõ Word dokumentumot, Excel táblázatot, és megnézhetünk
PowerPoint bemutatót. Az írás és a táblázat a kommunikátoron is elkészíthetõ,
EPOC-formátumba elmenthetõ, de akár valamelyik Office típust is választhatjuk
(95/97/2000 változatban).

52. ábra. Alkalmazások a kommunikátor irodájában

Szövegfájlok kezelése

A szöveges dokumentumok formátumukat tekintve többfélék
lehetnek, amelyeket fõként a kiterjesztésükkel különböztetünk meg egymástól. Az
EPOC-formátumba mentett dokumentumokat a rendszer más módon ismeri fel, így azok
nem mindig rendelkeznek kiterjesztéssel (a fájlnév után ponttal elválasztott
3 betûs azonosító).

A TXT- és HTML-fájlokat a webböngészõ jeleníti meg, míg
a Word DOC-fájlokat a Word alkalmazás. Ezeket a fájlokat kaphatjuk e-mailben is,
de a számítógéprõl is át lehet tölteni közvetlenül a PC Suite program
segítségével (adatkábelen vagy infrán).

Word fájlok megnyitása

A számítógéprõl közvetlenül vagy e-mailben érkezett Word
dokumentumokat a kommunikátoron gond nélkül meg tudjuk nyitni, és korlátozott
mértékben ugyan, de módosíthatjuk is annak tartalmát. Ez azt jelenti, hogy a
dokumentum szerkeszthetõ, írható, kibõvíthetõ, szúrhatunk bele képet, táblázatot
szöveges objektumot, szépen meg is formázhatjuk, és a végén újra elmenthetjük.
Ezt a fájlt utána elküldhetjük e-mailben, vagy áttölthetjük számítógépre, és ott
a Microsoft Word programmal tovább dolgozhatunk rajta.

Elsõsorban kisebb dokumentumok kezelése válhat
szükségessé, de ezen leírás megjelenítése sem okozott problémát a
kommunikátornak, igaz eltartott egy ideig, míg megnyitotta a fájlt. A formázások
megjelenítése részben lehetséges, de ez nagyban függ attól is, hogy a
kommunikátoron telepített Word milyen egyéb képességekkel rendelkezik. Például a
szükséges betûkészleteket telepítettük-e.

53. ábra. Néhány egyéni betûtípussal egész
otthonos lesz

Az elérhetõ lehetõségek attól is függenek, hogy a dokumentum
milyen formátumú. Nem egyforma a megjelenítés és az elérhetõ szolgáltatások köre
EPOC- és Microsoft Word formátum esetén. Mindenképpen érdemes elvégezni
néhány tesztet, ha hosszútávon jól együtt akarunk mûködni a kommunikátorunkkal.

TIPP. Készítsünk
egyszerû Címsor 1,2,3-ból és Normál bekezdésekbõl álló
dokumentumot a kommunikátoron, és azt küldjük el jobb híján e-mailben. A
levelet számítógépen töltsük le, és Microsoft Wordben jelenítsük meg. A
próbát végezzük el fordítva is. Késõbb használjunk egyre több formázást és
objektumot, amit a kommunikátor is megjelenít.

Tagolt szöveg megtekintése

Ha egy dokumentumot EPOC-formátumban mentünk el a
kommunikátoron, akkor a vázlatnézet (Outline view) is elérhetõ, míg
Microsoft Word dokumentum megnyitásakor errõl le kell mondanunk.

TIPP. Nyissuk meg
a Word dokumentumot, a Ctrl+A-val jelöljük ki az egészet, a
Ctrl+C-vel másoljuk le a vágólapra, és válasszuk ki a Menu / File /
New parancsot. Az új ablakban szúrjuk be Ctrl+V-vel a teljes
tartalmat, és mentsük el a fájlt. Ebben a formátumban már elérhetõ lesz a
vázlatnézet.

A vázlatnézetet a Menu / View / Outline paranccsal
jeleníthetjük meg, és a kurzormozgató billentyûkkel tudjuk az ágakat kinyitni és
bezárni. Az Enterrel kiválasztott címsorra léphetünk ezzel a módszerrel.
A tagolás feltétele, hogy a dokumentum Heading 1, 2, 3 (Címsor 1, 2, 3)
stílusokkal rendelkezzen.

54. ábra. A vázlatnézetben jól áttekinthetõ a
dokumentum

A View menüben érdemes még egy kicsit körülnézni, hogy
megismerjük a megjelenítési lehetõségeket. A nagyítás, kicsinyítés történhet a
megszokott billentyûkkel is, de a menüben pontos értékkel is megadhatjuk a
nagyítás mértékét.

Több helyet nyerhetünk a kijelzõn, ha teljes
képernyõsre nyitjuk az ablakot a szokásos Ctrl+T-vel. A
Ctrl+Shift+T-vel pedig a címsor (Title) is elrejthetõ, ami szép, és a
dokumentum címe olvasható rajta, de éppen a kijelzõ magasságából vesz el, ami
amúgy is kevés. Az átalakítás után még csökkentünk egy kicsit a nagyítás
mértékén és már egész sok szöveg ki fog férni, mégpedig olvasható nagyságú
betûmérettel. A megjelenítés viszont a lap beállításaihoz fog igazodni, így kis
lapra tervezett szövegnél hiába csökkentjük a betûméretet.

A következõ ábrán például egy ilyen beállítás látható,
amelynél a teljes képernyõs megjelenítés mellett még az ideiglenesen
megjelenített parancsgombok feliratai is elférnek. Ez a keskenyre állított
lapméret miatt van így, de egy átlagos A4-es lapnál éppen ideális lesz a szöveg
megjelenítése a képernyõn.

55. ábra. Word 97-ben készült dokumentum képpel

Ha szöveges fájlokat (például leveleket, szerzõdéseket)
azért tartunk a kommunikátoron, mert azokat kicsit módosítjuk, majd
felhasználjuk, például kinyomtatjuk, akkor erre is lehetõségünk van. Ehhez még a
nyomtatási elõképet is megnézhetjük, ami már szinte luxusszolgáltatásnak
minõsül.

56. ábra. Nyomtatási kép a Word alkalmazásban

Válasszuk ki a Menu / File / Printing / Print preview
parancsot, és várjuk meg a dokumentum tördelését, majd hamarosan meg fog jelenni
a várt nyomtatási kép. Ha ezzel elégedettek vagyunk, és van infrás nyomtatónk,
akkor már nyomtathatjuk is a dokumentumot.

TIPP. Akkor is
használhatjuk a nyomtatási képet, ha nincs nyomtatónk. Így ugyanis elõre
elkészíthetjük a dokumentumot, és a nyomtatásnál nem ér meglepetés
bennünket.

Táblázatkezelési feladatok

A dokumentumkezelés valamivel kevésbé használt ága a
táblázatkezelés, amelynél az elkészített táblázatok rendezett adatait nézzük
meg, vagy valamilyen számításokra használjuk. A táblázat készülhet számítógépen,
amelyet a kommunikátoron csak megnézünk, illetve használunk, de a kommunikátoron
is elkészíthetjük, ha éppen arra van szükségünk.

TIPP. Itt az
alkalom, hogy ismét megismerkedjünk a táblázatokkal, és hasznos
számításokat készítsünk magunknak. Ha ezt az Excellel csak ritkán tettük
meg, akkor a kommunikátoron most gyakrabban próbálkozhatunk vele.

A kommunikátoron lévõ táblázatkezelõ program az angol nyelvû
változattal kompatíbilis, így egy magyar változatban készült táblázatban a
függvények nem fognak helyesen mûködni. Ennek oka az, hogy a magyar változatban
a függvények neveit honosították, és a kommunikátortól igazán nem várható el,
hogy minden létezõ nyelven ismerje a függvényeket.

Táblázatok használata

Az elsõ lépésben mindenképpen érdemes néhány egyszerû
táblázatot készíteni a számítógépen a Microsoft Excel programban, és azt
átmásolni a kommunikátorra. A fájlt el is küldhetjük e-mailben csatolva, ha más
lehetõségünk nincsen.

Amennyiben a fájl többségében csak cellamûveleteket
tartalmaz, úgy az lehet bármilyen bonyolult, biztosan mûködni fog. A formátumok
többségét is megtartja, amint azt a példa mutatja.

57. ábra. Microsoft Excel 97 táblázat a
kommunikátoron

Az elõzõ ábrán látott táblázat eredeti változatát mutatja a
következõ ábra. A táblázat a formátumok többségét megtartotta, a hivatkozások
jók, és az angol függvény eredménye is helyes. A táblázat lapjának elnevezése
szintén megjelenik a kommunikátor ablakában.

58. ábra. Táblázat a Microsoft Excel 97-ben

Amennyiben bonyolultabb táblázatot állítottunk össze, úgy
arról a kommunikátoron is készíthetünk diagramot. Annak szinte minden részét
megformázhatjuk, feliratozhatjuk, hogy az a lehetõ legjobb nézetben mutassa meg
az adatainkat.

59. ábra. Egy másik táblázat adataiból készített
diagram

A munkafüzetben itt is több táblázatot és diagramot
helyezhetünk el, így az összetartozó számításokat egy fájlban tárolhatjuk. Ha
nem használunk számítógépet, akkor is mindenképpen érdemes kipróbálni, hiszen
például pénzügyi számításokra még szükségünk lehet.

Táblázatok készítése

A táblázatkezelõ program alapvetõen kétféle feladatra
használható. (1) Táblázatba rendezett adatok megjelenítésére,
amelyben esetleg egyetlen számítási sor sincs. Ilyen például egy árlista. (2)
Számítási feladat megoldására. Az ilyen táblázatban a változó adatokat
módosítjuk, amelyeket a számítást végzõ cellákban lévõ képletek dolgoznak fel,
és valamely cellában láthatjuk meg a végeredményt. Például egy adószámítási
táblázatba a havi fizetésünket írjuk be, és egy másik cellában megláthatjuk a
kiszámított nettó jövedelmünket.

A táblázat készítéséhez szinte csak egyet kell tudni,
hogy a számítási képlet az „=” jellel kezdõdik, és a cellákra az „oszlop-sor”
nevébõl készült azonosítóval hivatkozhatunk a képleteinkben. Ezzel az ismerettel
bonyolultnak tûnõ pénzügyi számításokat végezhetünk el anélkül, hogy egyetlen
függvényt is ismernénk.

A függvények arra szolgálnak, hogy hosszabb
számításokat leegyszerûsítsenek, és egy egész táblázatra való számítás helyett
egy cellában megkaphatjuk az eredményt. A függvények között van egyszerûbb
keresõfüggvény és bonyolultabb pénzügyi számítást végzõ. A függvények leírását a
Microsoft Excel program angol változatának súgója tartalmazza példákkal
együtt.

60. ábra. A bonyolult képlet egyszerû
kamatszámítást takar

Az ábrán például egy kamatszámítás látható, amelynél a havi
számítás egy-egy sort foglal el. A 12. sorban kapjuk meg az elsõ év végi
kamatozó betétünk értékét, a 120. sorban pedig a 10. év végi eredményt látnánk.
A zölddel formázott részen pedig megadhatjuk a B13 cellában az évek számát, és a
B14-bõl pedig az eredményt olvashatjuk ki. A képletnek az A13 és a C13
szolgáltatja a másik két alapadatot. Láthatjuk, hogy mennyivel egyszerûbb a
függvények alkalmazása, ha ismerjük azokat. A B14-es képlet így néz ki:

=FV(A13/12,
B13*12, -C13)

Bemutatók megtekintése

Elsõsorban termékmenedzserek munkaeszköze a Microsoft
PowerPoint bemutató, amellyel a termékeik elõnyös tulajdonságait mutatják
be. Azonban sokszor az ilyen bemutatók vázlatos formában tartalmazzák egy-egy
termék vagy technológia fõbb jellemzõit, így jó információforrásként is
szolgálnak.

Sok esetben egy-egy bemutató teljes anyagát az
interneten megtalálhatjuk, így azt a kommunikátor webböngészõjével le is tudjuk
tölteni. A letöltött bemutatót pedig az Office csoport harmadik tagjával
meg is nézhetjük többféle nézetben is. Ez a program az elõzõ két Office
kelléktõl eltérõen nem alkalmas dokumentum létrehozására, csak megtekintésre.
Egy bemutató elõadás elõtt viszont ez is elegendõ.

A megjelenítés nézetei

A bemutató megnyitásakor az elsõ dia képét láthatjuk
dianézetben. A címsor tartalmazza a bemutató fájlnevét, az aktuális dia számát
az összeshez képest, és a dia címét. Mivel a diabemutatók általában fekvõ
téglalap alakúak (24x18 cm), ezért a címsort érdemes elrejteni a jobb
helykihasználás érdekében.

61. ábra. Bemutató megjelenése dianézetben

Ha viszont a kommunikátort gyakran használjuk bemutatók
megtekintésére, mert az a munkaeszközünk, akkor igazodhatunk a kommunikátorunk
kijelzõjének méreteihez is. Elvégre nincs megszabva, hogy egy bemutató milyen
méretû legyen.

A szabályosan elkészített bemutató mindig rendelkezik
egy elsõdleges címsorral, és további címszintekkel. Ezek adják valójában a téma
vázlatát, így a bemutató átnézésével az elõadásunkra is fel tudunk készülni. A
vázlatnézetet a jobb oldali Outline view parancsgombbal hívhatjuk elõ, és
ugyanezzel válthatunk vissza is.

A vázlatnézetben elõször csak a címek láthatók, de a
Show all (Mindent mutat) parancsgombbal az alcímek is elõhívhatók,
majd a megjelenõ Titles only (Csak címek) parancsgombbal rejthetjük el a
részleteket. A parancsok mindegyike a View menüben megtalálható, ahol a
jegyzetek is megjeleníthetõk (Note view).

62. ábra. A bemutató vázlatnézetben jól
áttekinthetõ

Váltás a diák között

A bemutatót dianézetben az Enterrel, a Next parancsgombbal
vagy a Chr+ lefelé nyíllal lapozhatjuk elõre, és a Previous parancsgombbal vagy
a Chr+ felfelé nyíllal visszafelé. A Menu / Tools / Go to slide
paranccsal (Ctrl+G) egy párbeszédablakot jeleníthetünk meg, ahol a
diák címei szerint választhatjuk ki, hogy melyikre akarunk lépni.

63. ábra. A diák közötti váltás a címek alapján
történik

Sajnos a bemutatók mérete egy-egy nagyobb képpel elég
jelentõsen növelhetõ, ami nem tesz jót a kommunikátoron való megjelenítésnek.

TIPP. Ezért ha
saját célra készítjük a bemutatókat, akkor törekedjünk a szerényebb
megjelenítésekre, illetve a kisebb helyigényû formázásra.

Felhasználói tippek

V/3. rész: „A mobil iroda”

Készítette: Móricz Attila szakíró

Elérkeztünk a harmadik részhez, amelyben a kommunikátorunk
belsõ lelkivilágával fogunk foglalkozni. Eddig a különféle programokkal
ismerkedtünk meg, a lehetõségeink széles tárházával, halmoztuk a fájljainkat,
míg el nem fogyott az utolsó bájt szabad hely a memóriából.

Ez pedig nem állapot, nem mehetünk azonnal a boltba,
hogy vegyünk egy nagyobb memóriakártyát, mert azzal még nem oldjuk meg a
problémánkat. Nem is beszélve arról, hogy mi lenne, ha az a sok felhalmozott
információ elveszne, akár a figyelmetlenségünk miatt, akár más mûszaki okból.
Erre még gondolni is rossz.

Ezért mindenekelõtt a legfontosabb, hogy pontosan
tisztában legyünk azzal, hogy miért és hogyan tároljuk a fájljainkat, hogyan
készítsünk biztonsági másolatokat, ki vagy mi ellen kell egyáltalán védekeznünk?
Hol találhatók a rendszer fájljai, és hová rejti a kommunikátor a
címjegyzékünket, levelezésünket és az egyéb adatainkat? Fontos kérdések, és nem
bízhatjuk a véletlenre ezek megválaszolását.

A tudatos fájltárolás eredményeképpen sokkal kevesebb
helyre lesz szükségünk, gyorsabban meg fogjuk találni a fájljainkat, és esetleg
kiegészítõ programok telepítésével (unZIP) egy újabb memóriakártya-vásárlást is
elkerülhetünk.

Ha már pontosan uraljuk a rendszerünket, akkor
nekiállhatunk az irodai programok használatának, és készíthetünk szöveges
dokumentumokat, táblázatokat úgy, mintha az asztali számítógépünkön dolgoznánk.
Szinte minden fontos funkciót elérhetünk az irodai alkalmazásainkban, és azokat
mások számára is hasznos formátumban el tudjuk küldeni további feldolgozásra.

Végezetül elvégzünk néhány kommunikációs feladatot,
nehogy kiessünk a gyakorlatból. Természetesen itt ne csak a telefonálásra
gondoljunk, hiszen keresgélhetünk hasznos információkat a weblapokon és a
WAP-oldalakon. Sõt, az elektronikus levelezés speciális megoldásai olyan
számunkra hasznos megoldásokat tartogatnak, amelyekre máshol is lenne
lehetõségünk, de igazán a kommunikátoron tudjuk élvezni az elõnyeit, ahol a
körülmények erre okot adnak.

Ebben a részben is temérdek képernyõábra segíti a
könnyebb megértést, amely azok számára is hasznos, akik még csak kacérkodnak a
gondolattal, hogy a feladataikat kommunikátorral végezzék el. A tippek pedig
újabb utakat mutatnak a gyorsabb munkavégzésre.

Fájlkezelési feladatok

Az elõzõ részekben megismert alkalmazásokkal számos
dokumentumot tudtunk létrehozni, így viszonylag rövid idõ alatt elég nagy
rendetlenség alakulhat ki a kommunikátorunk fájlrendszerében. Aki nem használ
számítógépet, vagy ott sem tartja katonás rendben a fájljait, annak itt sok
gondja lesz a fájljaival.

Azt sem hagyhatjuk figyelmen kívül, hogy a fájlok
elõbb-utóbb felemésztik az összes üres tárhelyet, és akkor valamit tennünk kell.
Néha nem árt a fájljainkról biztonsági másolatot készíteni, de az sem mindegy,
hogy azt hogyan tesszük. Ha pedig mindig teljes biztonságban akarunk dogozni,
akkor érdemes megismerkedni a rendszer felépítésével, az alkalmazások
telepítésével is.

Fájlok rendszerezése

Minden alkalommal, amikor a kommunikátoron egy fájlt
létrehozunk, gondoljunk arra, hogy azt jó lenne másnap és a jövõ héten is
megtalálni, és nem hosszadalmas keresgélés után.

Ha használunk számítógépet is, akkor lehet némi
elképzelésünk. Ennek hiányában keressünk mindig valami támpontot, ami alapján a
fájljainkat el fogjuk helyezni. Például, amelyikre minden körülmények között
szükségünk lesz, azt tartsuk a kommunikátoron, míg a nagyobb és csak alkalmi
felhasználásra szánt fájlokat inkább a memóriakártyára másoljuk.

1. ábra. A fájlok és mappák rendszerezése

Azt is tartsuk szem elõtt, hogy a fájlokat is ezekbõl a
mappákból fogjuk megnyitni, ezért úgy alakítsuk ki azok rendszerét, hogy mindig
könnyedén elérhessük a keresett dokumentumot. A gyors megnyitáshoz pedig nem árt
jól ismerni a billentyûzetkezelést.

Tárolási szempontok

Amikor megpróbáljuk kialakítani magunkban a legideálisabb
tárolási szemléletet, akkor elõször ismerjük meg a rendszer adottságait, és azok
felhasználásával találjuk ki az újabb szempontokat. Ilyen adottság például az
alapértelmezett dokumentummappa, amelyet a programok a mentés során elsõként
felkínálnak.

2. ábra. Az alapértelmezett mappa beállítása

Ennek beállításához válasszuk ki az Extras / Control panel
/ Default folder elemet, és a felbukkanó párbeszédablakban az Entert
megnyomva kiválaszthatjuk a tallózóablakban a kívánt mappát. Ez lehet a két
memóriatípus egyikének neve (gyökérkönyvtára) is, így az újonnan
elmentett fájlok mindig szem elõtt lesznek.

TIPP. A
gyökérkönyvtárban és a Documents mappákban csak rövidéletû fájlokat
tároljunk, amelyekkel valamilyen mûveletet még el akarunk végezni. Utána a
fájlokat mozgassuk át máshová, vagy töröljük le, netán küldjük el
e-mailben.

Amennyiben a gyökérkönyvtárat és a Documents mappákat
többségében üresen tartjuk, úgy az ott elhelyezett fájlok könnyen elérhetõk
lesznek, így segíteni fogják a munkánkat. Az ilyen fájlokhoz készíthetünk a
Pultra parancsikonokat is. Ha pedig a hivatkozott fájlt letöröljük, akkor az
ikon elõtt egy piros X fogja jelezni, hogy a dokumentum már nem érhetõ el.

TIPP. Ha a
Pultot központi helyként kezeljük, akkor tarthatunk ott egy állandó
parancsikont pl. a KINYOMTATNI.DOC fájlhoz. Ha a nyomtatás
megtörtént és a fájlt töröltük, az ikon is ezt fogja jelezni, amit a
Pultra nézve is azonnal láthatunk.

A mappák rendszere

A számítógépes gyakorlatban általában azt érdemes betartani,
hogy egy mappa mindig csak annyi fájlt és mappát tartalmazzon, amennyit át is
látunk. Ez kisebb munka esetén legfeljebb 10-12 mappát, és mappánként kb. 20
dokumentumot jelent, de például egy média (hang, kép stb.) mappában ettõl
felfelé jelentõsen is eltérhetünk.

Ezt a szabályt a szokásainkhoz és az alkalmazott
képernyõfelbontáshoz igazodóan rugalmasan kezelhetjük. A helyzet itt is hasonló,
de ebben az esetben a kommunikátoron telepített fájlkezelõ program határozza meg
ezt a számot. Mivel egyszerre csak 7 sort látunk, és a tárhelyünk sem olyan sok,
ezért érdemes ehhez igazodva legfeljebb 5-7 mappát és 5-10 fájlt tárolni egy-egy
mappában.

Azonban ez sem törvény, mert sok példát lehetne mondani
arra, hogy mikor lehet akár jelentõsen is eltérni ettõl az irányelvtõl. Ez
mindenkinél és minden munkahelyzetnél más és más lehet. Ha a File manager
alkalmazásban a fanézeten gyorsan eljutunk a kurzormozgató billentyûkkel a
keresett mappához, és átlépünk a jobbra nyíllal, majd a Chr+ lefelé nyíllal
lapozunk egyet-kettõt, akkor több fájlt is gyorsan át tudunk lépni.

Érdemes a bal oldali fán a keresett mappára Entert
nyomni, és akkor az alábbi ábrán látható szélesebb részletes nézetet kapjuk.
Sajnos csak nagyítani lehet a megjelenítést, kicsinyíteni nem, de így is elég
sok információt leolvashatunk róla.

3. ábra. A mappa részletes nézetben sok
információt nyújt

Ebben a nézetben a Chr+ fel-le nyilakkal lapozhatunk,
a Chr+ balra-jobbra nyilakkal léphetünk az elsõ és utolsó tételre, míg a
Ctrl+I-vel más és más rendezési szempont szerint listáztathatjuk a
tételeket. Ezt a tényt ki is használhatjuk, amikor egy mappába fájlokat
helyezünk el. A név szerint rendezett listában egy ismert nevû fájlt azonnal
megtalálhatunk a kezdõbetû többszöri lenyomásával.

A részletes nézetbe lépjünk át olyankor, ha a
fájljainkat akarjuk rendszerezni, selejtezni a feleslegeseket, mert itt jól
átlátjuk a fájlokat és azok tulajdonságait. Gyorsan tudunk tallózni közöttük, és
a jobb oldalon a legfontosabb parancsgombok azonnal a rendelkezésünkre állnak.

Fontos! A mappa
részletes nézetében Enterrel léphetünk bele egy-egy mappába, és az
Esc-kel juthatunk vissza az elõzõbe (a szülõkönyvtárba). A
fájlok szintén Enterrel nyithatók meg, de a megnyitó alkalmazásból
általában a Close parancsgombbal léphetünk ki vagy valamilyen
billentyûvel.

Ha további parancsokat keresünk, akkor azokat a File
menüben találjuk meg. Nézzük meg a billentyûparancsokat is, mert általában a
menüparancsok kezdõbetûit kell a Ctrl mellé lenyomni, ami nagyon
megkönnyíti azok megjegyzését.

4. ábra. Minden fontos fájlmûvelet elérhetõ a
kommunikátoron

Az ábrán látható mûveletek (Rename, Delete, Properties)
fájlokra és mappákra egyaránt alkalmazhatók. Új mappa (New folder)
létrehozásakor az aktuális mappában létrejön egy mappa, amelynél azonnal az
átnevezés mûveletben találjuk magunkat, és így adhatjuk meg az új mappa nevét.
Az Esc billentyûvel a mûveletbõl kiléphetünk.

Azonban a Move parancsgombbal át is helyezhetjük
a mappát a felbukkanó tallózóablakban, ha véletlenül rossz helyen hoztuk volna
létre az új mappát.

TIPP. A fájlok és
mappák mozgatásához használhatjuk a vágólapkezelõ billentyûparancsokat is
(Copy= Ctrl+C; Cut= Ctrl+X; Paste= Ctrl+V). A billentyûkombináció
lenyomása után a jobb felsõ saroknál megjelenik egy rövid üzenet is.

A mappákat úgy hozzuk létre, ahogyan azt a munkánk vagy egyéb
tevékenységünk megkívánja. Legyen minden munkához, projekthez egy külön mappa,
és ha a fájlok száma vagy használati módja megkívánja, akkor azokat rendezzük
további almappákba.

Például ha készítettünk a projekthez képeket,
weblapokat, bemutatókat, szöveges dokumentumokat, táblázatokat, akkor azokat
felhasználási módjuk szerint rendezhetjük almappákba. Ha egy termékbemutató
során a weblapokat és a hozzá tartozó képeket is felhasználjuk, akkor azok
kerülhetnek egy mappába is.

Egyes dokumentumokat bizonyára szerkesztünk is, így
azokat érdemes külön mappába tenni, mert azokat gyakrabban kell archiválnunk.
Ilyenkor nem kell a már kész és nem módosított fájlok között feleslegesen
keresgélni a frissen szerkesztett dokumentumokat, és így nem fogunk még
véletlenül sem elfeledkezni azok lemásolásáról vagy e-mailben való elküldésérõl.

TIPP. Ha egy
projekt összes fájlja egy mappában van, akkor annak befejezése esetén csak
le kell másolni (átmozgatni, letörölni) az egész mappát, és
biztosan nem keverjük össze semmi mással. Mindig úgy tároljuk a fájlokat,
hogy teljesen biztosak legyünk abban, hogy mit hol találunk meg!

Amikor a kommunikátor szoftverét frissíttetjük a
szakszervizben, akkor is elõnyös, ha csak néhány fõmappát kell a teljes
tartalmával együtt átmozgatni a memóriakártyára, és a fõ dokumentumaink már
teljes biztonságban lesznek.

Dokumentumok megnyitása

A számítógépes gyakorlat ezen a területen is jó szolgálatot
tehet. A dokumentumok megnyitása ugyanis kétféle módon történhet.

(1.) Elindítjuk a szükséges alkalmazást, majd
annak Menu / File / Open parancsával és a tallózás után megnyitjuk a
fájlt.

(2.) Átváltunk a már futó File manager
programra, és az aktuális munka megfelelõ mappájában megkeressük a szükséges
fájlt, és Enterrel megnyitjuk azt.

Az elsõ esetben szinte mindig megnyílik egy alapértelmezett
fájl, amire nekünk semmi szükségünk nincs. A program indításához át kell
váltanunk egy másik feladatcsoportra (Office, Extras, Desk), és onnan
kell elindítani a programot, pedig erre nem is lenne szükség.

Amikor a fájlkezelõben (File manager) a munkánk
mappájában nézzük a meglévõ fájljainkat, akkor az a leglogikusabb, hogy
kiválasztjuk azt a dokumentumot, amelyiket szerkeszteni akarjuk. Álljunk rá a
kijelöléssel, majd nyomjunk Entert, a program indítását pedig bízzuk rá a
kommunikátorra, nem fogja eltéveszteni.

TIPP. Egy új
dokumentum létrehozásához nyomjuk meg a Ctrl+N
billentyûkombinációt, és a menüben lévõ tételek közül válasszunk egyet.
Sajnos új feljegyzést (Notes), hangfájlt (Recorder) így nem
tudunk létrehozni, azokhoz a megfelelõ alkalmazást kell elindítani, de a
lista három eleme sok esetben elegendõnek bizonyulhat.

Azonban e hiányosság is egyszerûen pótolható. Amikor
hangfájlba akarunk valamit rögzíteni, akkor azt mindenképpen a memóriakártyán
kell elhelyeznünk, hiszen csak ott van hozzá elegendõ hely. Ezért ha van egy
elõre elkészített 1 másodpercnyi csendet tartalmazó tömörített hangfájlunk a
memóriakártyán, akkor azt másoljuk át a munkakönyvtárunkba. Nevezzük át a fájlt,
és Enterrel megnyitva a felvétel máris indítható.

Új Notes feljegyzés úgy készíthetõ gyorsan, ha
van már legalább egy a munkakönyvtárunkban. Ilyenkor ugyanis annak megnyitása
után a Ctrl+N-nel ugyanabba a mappába fogja létrehozni az új fájlt is,
így elmarad a mentéskori felesleges tallózás.

5. ábra. Új feljegyzés létrehozása az elõzõ fájl
mappájába

Új fájl létrehozásakor vagy mentés másként
mûveletnél a kijelölt fájlnév felülírható, de a Browse gombbal más hely
is megadható. Az új hely megadása után ismét kijelöli az új nevet az új helyen,
hogy be tudjuk írni a leendõ fájl nevét. Ha lelépünk a kurzormozgató
billentyûvel, akkor kijelölhetünk egy meglévõ fájlt, ha azt akarjuk felülírni.

Biztonsági másolatok

Aki fájlokat állít elõ, vagyis a dokumentumait elektronikusan
tárolja, annak szembe kell néznie azzal a ténnyel, hogy bármilyen rendszerhiba
vagy más egyéb rendellenességbõl, netán a saját figyelmetlenségébõl eredõen a
beírt információi elveszhetnek. Ez ellen pedig védekeznie kell valamilyen módon.

Azonban elõször azt kell meghatároznunk, hogy mi ellen
kell a fájljainkat biztonságba helyezni. Ha csupán azt akarjuk, hogy a
létrehozott dokumentumainkat nehogy véletlenül letöröljük, akkor az új
fájljainkat akár el is küldhetjük e-mailben egy olyan postafiókunkra, amelynek
tartalmát soha nem töltjük le. Természetesen ha van számítógépes kapcsolatunk,
akkor a gépünkre is átmásolhatjuk a fájlokat többféle módon is (errõl külön
részben részletesen olvashatunk).

Más a helyzet akkor is, ha a szakszervizbe visszük
szoftverfrissítésre a kommunikátort. Ilyenkor a saját érdekünkben mentsünk le
minden fontos információt, hogy ne kelljen a szervizben még erre is várni. Ott a
teljes kommunikátor memóriát felülírják, de a memóriakártyát nem, így arra
átmozgathatjuk a számunkra fontos fájlokat. Ehhez azonban meg kell ismernünk a
System mappa tartalmát is, hogy ki tudjuk válogatni a fontos fájlokat.

TIPP. Ha valóban
teljes biztonságban akarunk dolgozni, akkor vásároljunk egy másik
memóriakártyát, és arra archiváljunk rendszeresen. Ezt ne is használjuk
másra, csak a biztonsági másolatok õrzésére. Ha betelt, akkor töröljük le
a legrégebbi másolatokat.

Teljes mentés memóriakártyára

A File manager program a kommunikátor alapmemóriájából
le tudja menteni a memóriakártyára az általunk létrehozott fájlokat, illetve a
programok INI- és egyéb adatfájljait. Amennyiben a programok beállításait
ismerjük, úgy elég az is, ha csak lemásoljuk a saját mappáinkat, és a System
mappából azokat, amelyekre valóban szükségünk van a további zavartalan
munkához.

A teljes mentés olyan fájlokat is lemásol, amelyek nem
tartalmaznak általunk beírt adatot, beállítást, csak a program a saját mûködése
során hozza létre. Az ilyen fájlokra nem lenne szükségünk.

Amikor ilyen teljes mentést akarunk készíteni, indítsuk
el a File manager programot, és válasszuk ki a Menu / Memory card /
Backup to memory card parancsot. A felbukkanó párbeszédablakban adjuk meg a
mentés helyét. Itt érdemes egy hónapot, egy esemény nevét vagy az archiválás
okát adni névként.

6. ábra. A mentés elõtt adjuk meg az archívum
nevét

Az archiválás a memóriakártyán létrejövõ „backup”
mappába történik a megadott nevû almappába. A Change parancsgombot
megnyomva választhatunk a meglévõ mappák közül, de új nevet is beírhatunk. Ha
egy régebbi nevet jelölünk ki, akkor azt elõbb törölni fogja a program. Azonban
ezt a törlést mi is elvégezhetjük a mûvelet elindítása elõtt, ezért inkább az
alábbiak szerint járjunk el.

Töröljük elõször a felesleges archívumokat.

Ellenõrizzük, hogy van-e elegendõ szabad hely a
memóriakártyán. amit úgy számíthatunk ki, hogy a System mappa kb. 8-900
kB, és ehhez adódik hozzá a saját mappáink mérete. Ez a méret több is lehet, ha
a levelezésünk is a kommunikátoron van, és a névjegyzékünk is sok száz nevet
tartalmaz.

Indítsuk el a mûveletet, ahol mindig új nevet írjunk
be, mert az eltávolítást mi már elvégeztük.

Az archiválás valójában egy válogatott másolási mûvelet az
egyik memóriából a másikba, így gyorsan végezni fog vele (1 perc). Ha
valami okból az adataink megsérültek, véletlenül olyan fájlokat töröltünk le,
amelyeket nem kellett volna, akkor az archívumok felhasználásával a fájlok
helyreállíthatók.

A visszaállításhoz válasszuk ki a Menu / Memory card
/ Restore from memory card parancsot. Válasszuk ki az elérhetõ másolatok
egyikét, és a Restore parancsgombbal indíthatjuk is. Ez a mûvelet felülír
minden már meglévõ fájlt, ezért óvatosan használjuk.

Ne alkalmazzuk a helyreállítás ezen módját, ha a
biztonsági másolat tartalmazza a saját Documents mappánkat is, és abban
változás történt. Ezért célszerûbb a Communicator nevû memóriában mindig
csak 1-2 mappát tartani, és azt a Backup elõtt átmozgatni ideiglenesen a
memóriakártyára. Így az archívum csak a rendszer saját System mappáját
fogja tartalmazni, bár ebben is sok személyes adatunk található, amelyek
elveszhetnek a helyreállítás során.

TIPP. A rendszer
használata során, ahol csak lehet, éljünk az alternatív lehetõségekkel.
Például: A névjegyzékrõl készítsünk másolatot a memóriakártyára,
használjunk saját naptárfájlt, mozgassuk át a levelezésünket is,
így az adataink többsége már eleve a memóriakártyán lesz.

Más módszerekhez kell azonban folyamodnunk, ha a
memóriakártyákat gyakran cseréljük a kommunikátorban. Ilyenkor ugyanis az ott
lévõ levelezési mappáink nem lesznek elérhetõk, így a kommunikátor kénytelen
lesz a saját memóriájában is létrehozni a Messaging mappáit, és az új
üzenetek oda fognak megérkezni.

Fontos! A
biztonsági mentés elõtt kapcsoljuk ki a telefont, mert különben a program
egyes fájlokhoz nem tud hozzáférni, mint például a C:\System\LogDBU.DAT-hoz,
mert ez a kommunikációs naplófájl (Menu / Tools / Log).

Ilyenkor az alábbi ábrán látható hibaüzenettel találkozunk,
és nem tudjuk újra megpróbálni (Retry) sem. Ha a telefon kikapcsolása
után sem lehet e fájlt lementeni, akkor váltsunk át a telefonra (Tel), és
nyomjuk meg a Ctrl+Shift+Chr+K-t, és archiváljunk újra.

7. ábra. Problémák is felléphetnek az archiválás
során

Az üzenetkezelés felügyelete

Nemcsak akkor tudhatjuk biztonságban a fontosabb fájljainkat,
ha számítógépre vagy memóriakártyára archiváljuk azokat, hanem már eleve arra is
törekedhetünk, hogy mi rendelkezzünk minden adatunk és üzenetünk felett. Ehhez
egyrészt jól kell ismernünk a kommunikátor adattárolási beállításait, másrészt
megfelelõen meg kell szerveznünk a mappáink és fájljaink tárolását.

A C:\System\Mail\ mappában találjuk az
üzeneteinket és az e-mail postafiókok beállításait. A System mappa
megjelenítéséhez a File manager programban válasszuk ki a Menu / Tools
/ Settings parancsot, és a Yes választ a megjelenõ kérdésre.

8. ábra. A leveleink tárolási formája a System
mappában

Valójában az átlagos felhasználónak nem sok keresnivalója van
itt, de nem árt tudni, hogy mi, hogyan mûködik. Ha például a Mail mappán
állva megnyomjuk a Ctrl+P-t, akkor megkapjuk a mappa tulajdonságait,
amelybõl pár másodperc után kiderül, hogy mennyi helyet foglalnak az üzeneteink
a kommunikátor memóriájában.

9. ábra. A levelek mappájának helyfoglalási
adatai

Ez a Tulajdonságok (Properties) párbeszédablak minden
mappánál elérhetõ, és érdemes is gyakran szemmel tartani azok helyfoglalását.

Most váltsunk át a Messaging alkalmazásra, és
itt válasszuk ki a Menu / Tools / Message storage parancsot és a
Memory lapot. Itt a Memory in use elemnél adhatjuk meg, hogy hol
akarjuk tárolni a leveleinket. Alapértelmezésben a Communicator elem
olvasható, de átválthatunk a memóriakártyára is.

10. ábra. A levelek tárolási helyének módosítása

Ennél a pontnál meg kell állnunk egy kicsit, mert itt
problémák jelentkezhetnek, ha Ön már próbálkozott a beállítások módosításával.
Váltsunk át a Memory card elemre, majd nézzük meg a jobb oldalon a
parancsgombok feliratait. Ha a Move (Áthelyezés) jelenik meg, akkor jó,
mert a memóriakártyán még nincs Mail mappa.

Ha azonban Ön már áthelyezte a mappáit egyszer, és/vagy
lemásolta azokat a fájlrendszerben, akkor a Move nem lesz kiválasztható,
de a Done (Kész) igen. Ezzel ugyanis átválthatunk az ottani
postafiókokra. Ha Ön még nem használta e funkciót, akkor a Move
kiválasztása után a program át fogja helyezni a mappákat a memóriakártyára, és
ezután ott foglalják a helyet az üzenetek.

Az üzenettároló áthelyezése után kapcsoljuk ki a
telefont, húzzuk ki memóriakártyát, vegyük le az akkumulátort, majd fél perc
után tegyük vissza, de a memóriakártyát ne! Ezzel azt érjük el, hogy a
Messaging alkalmazás az indulásakor nem találja a mappáit, ezért
visszaállítja az üzenettárolást a kommunikátorra, és létrehozza az
alapértelmezett üzenetmappákat. Ezután már nem helyezhetjük át a levelezést a
beállítással, de átválthatunk közöttük!

TIPP. Ha mindkét
helyen a rendelkezésünkre állnak a mappák, akkor két teljesen külön
levelezést folytathatunk. Az egyik helyen érdemes a PC-s levelezést
szinkronizálni, míg a másik üzenettárolóban csak a mobilos levelezést és
az SMS, illetve a fax üzeneteket rendezhetjük.

Mit tehetünk abban az esetben, ha fel akarjuk cserélni a
levelezésünk helyét? A megoldás nagyon egyszerû, hiszen ismerjük a mappák
helyét. Kapcsoljuk ki a telefont, nehogy a váltás alatt érkezzen egy SMS vagy
egy fax.

Lépjünk át a Messaging alkalmazásra, és váltsuk át az
üzenettárolást a kommunikátorra. (Nincs különösebb jelentõsége, csak az
alábbi lépések így lesznek összhangban.)

Indítsuk el az Office csoportból a File manager
alkalmazást, jelenítsük meg a System mappákat, kezdjük meg az
áthelyezést.

Keressük ki a D:\System\Mail mappát, és
a Move parancsgombbal mozgassuk át a memóriakártya gyökérkönyvtárába vagy
a Documents mappába (csak ideiglenesen kell).

Lépjünk át a Messaging alkalmazásra, és helyezzük
át az üzenettárolást a memóriakártyára a Move parancsgombbal a
Menu / Tools / Message storage / Memory lapon. Ha az alábbi üzenet
jelenik meg, nyomjuk meg a Delete all parancsgombot.

11. ábra. Az írásvédett csatolt fájlok
áthelyezésekor látható

Lépjünk át ismét az elõzõ ideiglenes helyre, és az oda
letárolt Mail mappát mozgassuk át a C:\System
mappába.

Lépjünk át a Messaging alkalmazásra, váltsuk át
az üzenettárolást a kommunikátorra, és a Done parancsgombbal
lépjünk ki a Menu / Tools / Message storage / Memory lapról.

Most már visszakapcsolhatjuk a telefont is.

Azt is tehetjük, hogy létrehozunk egy saját Mail.$$$
mappát a memóriában, és itt feladatcsoportonként egy-egy mappát, amelyet a
munkáról (projektrõl) nevezünk el. Így a C:\System\Mail mappát
csak át kell mozgatni a megfelelõ almappába, majd a másikat a C:\System
mappába, és már le is cseréltük a teljes üzenetkezelést a kommunikátorban.

Tömörített tárolás

A számítógépes gyakorlatunkból tudhatjuk, hogy elegendõ
lemezhely nem létezik, bár az újabb merevlemezek kapacitása már kezdi túllépni a
szükséges méretet. Azonban éppen ez a nagy kényelem válhat a hátrányunkra,
amikor a kommunikátorra akarunk fájlokat másolni, mert ott bizony erõsen
korlátozottak a lehetõségeink.

Éppen ezért átgondoltabban kell a fájlokat
felhalmoznunk ebben a szûkös memóriában, ami azért egy kézi eszköznél elég
soknak számít. Bizonyára mindenkinél vannak olyan fájlok a kommunikátorán,
amelyeket nem szerkeszt, de tárolja a memóriájában, mert egy adott munka során
szüksége lehet rá. Az ilyen fájlok esetében nagyon jó szolgálatot tesz nekünk
egy olyan program, amely a meglévõ tömörített fájlból a szükséges dokumentumokat
ki tudja csomagolni, így azok azonnal elérhetõvé válnak.

TIPP. Gondolta
volna, hogy a kommunikátor memóriájában lévõ, majdnem 2 MB-nyi fájl elfér
egy 1 MB-os ZIP-fájlban? Ha számítógépre készítünk egy archiválást a PC
Suite programmal, akkor azt összetömörítve a memóriakártyán
tárolhatjuk, így a rendszert ebbõl bármikor helyreállíthatjuk.

A program telepítése (other.sis)

A legelterjedtebbek a ZIP-kiterjesztésû tömörített fájlok,
amelyek kicsomagolásához a kommunikátorra is telepíthetünk egy alkalmazást. Ezt
megtaláljuk a kapott CD-n is, de amennyiben nem lenne számítógépes kapcsolatunk,
úgy az internetrõl is letölthetjük a programot az alábbi címrõl (1’231 kB).

http://support.forum.nokia.com/support/others.SIS

program telepítéséhez sok helyre van szükségünk mind a
kommunikátor alapmemóriájában, mind a memóriakártyán, ezért ha a telepítés nem
jár sikerrel, akkor ennek oka ebben keresendõ.

TIPP. Ne
telepítsük a PC Suite segítségével, mert az alapértelmezésben az
alapmemóriába másolja át a SIS-fájlt, így a program telepítésére már nem
marad elég hely. Másoljuk át a telepítõ fájlt a memóriakártyára
(telepíteni is ide fogunk), és a kommunikátoron indítsuk el a
telepítést.

Amennyiben a telepítés sikeres volt, úgy át is másolhatunk a
kommunikátorra egy-két tömörített fájlt, amelyeket a számítógépen egy
ZIP-kiterjesztésû fájl készítésére alkalmas programmal elkészíthetünk. Ez lehet
a WinZIP, de a Windows Me-ben a fájlok és mappák jobbgombos helyi
menüje is tartalmazza a Küldés / Tömörített mappa parancsot, amely
szintén megfelelõ.

Tömörített fájlt kaphatunk e-mailben is, ami hasznos,
mert sokkal gyorsabban le tudjuk tölteni a leveleinket, mintha a csatolt
fájlokat tömörítés nélkül küldenék el nekünk. Ha pedig az internetrõl töltünk le
egy programot, leírást, akkor azt is ki tudjuk ezután csomagolni, és a letöltési
idõ is jelentõsen lerövidülhet.

TIPP. Olvassuk el
a CD-n lévõ CDRomsw_en.pdf dokumentumot, amelybõl megtudhatjuk,
hogy milyen fájltípusok megnyitása lehetséges még a tömörített fájlon
kívül.

A ZIP-fájlok használata

Az other.sis telepítése után a File manager
programban az eddig csak fehér lapos ikonnal megjelenõ ismeretlen fájltípusok
egyszeriben elérhetõvé válnak a számunkra. Egyesek a File viewer ikonját
kapják, míg mások azon alkalmazásokét, amelyek meg fogják nyitni. Például az
RTF-et a Word nyitja meg, a WMF-képeket az Imaging program, így az
ikont is onnan kapják.

12. ábra. Új fájltípusok is elérhetõvé válhatnak

Az ábrán többféle fájltípus is látható, amelyek egy ZIP-fájl
„gyomrában” érkeztek, így a számítógéprõl való átmásolás során nem
történt rajtuk semmilyen konverzió. Látható a kiterjesztésükbõl, hogy szinte
mind olyan fájl, amelyet eddig nem tudtunk megnyitni.

A program telepítése után mindenképpen érdemes
összeállítani az ismertebb fájltípusokból egy kis csomagra valót, és azt
elküldeni magunknak e-mailben, vagy egyszerûbb esetben átmásolni a számítógéprõl
a kommunikátorra.

13. ábra. A csomag tartalma áttekinthetõ és
kicsomagolható

Egy ZIP-fájl megnyitása és a csomag tartalma látható az elõzõ
ábrán a részletes nézetben. A megnyitott csomag almappákat is tartalmazhat,
amelyeket szintén a + és – jelekkel lehet megnyitni és bezárni. A fájlok mellett
az eredeti méretük és dátumuk látható.

Kiválaszthatunk a Ctrl és a Shift+ nyilak
segítségével egy vagy több fájlt, amelyeket az Extract gombbal
csomagolhatunk ki. Egy fájl megtekintéséhez használhatjuk a View
parancsgombot, amely elõbb kicsomagolja a fájlt, majd az alapértelmezett
alkalmazásával megnyitja azt. Az Extract all parancsgombbal az összes
fájl egyszerre kicsomagolható a megjelenõ tallózó ablakban megadott helyre. A
kicsomagolás mindig alkönyvtárhelyes lesz, így ha a csomagban a fájl
alkönyvtárban volt, akkor a megadott helyre az adott könyvtár kerül, és abba a
fájl.

TIPP. Ha a
számítógéprõl fájlokat másolunk át a kommunikátorra, akkor azok átesnek
egy konverzión is. Ha ezt el akarjuk kerülni, akkor elõbb csomagoljuk be a
fájlt, és az átmásolás után a kommunikátoron csomagoljuk ki.

Olyankor is jó szolgálatot tehet egy csomag, ha nagyon sok
apró fájlt szeretnénk a kommunikátorra eljuttatni. Ez lehet egy teljes WAP-os
tárhely tartalma is, amely sok kis WML- és WBMP-fájlt tartalmaz. A csomag mérete
elenyészõ lesz, akár az internetrõl is le lehet tölteni egy ilyen csomagot, de a
benne lévõ több tucatnyi fájl sok hasznos információt tartalmazhat, amit a
kommunikátoron böngészhetünk.

Nézzük meg itt is a beállításokat, mert a számára
ismeretlen fájlokat is meg tudja jeleníteni, ráadásul azt is megválaszthatjuk,
hogy milyen módon. Válasszuk ki a Menu / Tools / Options parancsot, és a
megjelenõ párbeszédablakban ismerkedjünk meg a beállításokkal, hogy szükség
esetén tudjuk, mit módosíthatunk.

14. ábra. Hasznos beállítások a File viewer
programban

A View lapon a Default font elemen állva a
Change gombot kell megnyomni, és kiválaszthatunk egy tetszõleges betûtípust
és méretet, amit a megjelenítésnél fog a program használni. Az ismeretlen
fájltípusok megjelenítését (View unknown files) is többféle módon
kérhetjük. Általában szövegként (As text) jelenítsük meg, de kutató
szellemiségû felhasználók választhatják a hexadecimális (As hexadecimal)
nézetet is, amelyben a bájtok értéke is látható.

15. ábra. Hexadecimális nézetben is találhatunk
információkat

Egyes fájlok megjelenítése pedig egyáltalán nem is támogatott
(View unsupported files), de mi azok megjelenítésére is adhatunk
alternatívákat. Elõször mindenképpen érdemes az Ask user (Kérdezze a
felhasználót) elemet választani, hogy meg tudjuk különböztetni, mely
fájlokat képes megmutatni, és melyeket nem is támogat. Utána választhatunk másik
megjelenítési módot is.

Az Other lapon megadhatjuk a rendezési
szempontokat, amelyeket a programban is módosíthatunk az Edit menüben
(általában ezt a View menüben kell keresni).

Fontos! A
beállításokról tudnunk kell, hogy ezek arra a belsõ megjelenítésre
vonatkoznak, amelyet a View (Megjelenítés) gombbal indítunk el. Ha
kicsomagoljuk (Extract) a fájlt, akkor már kívül esik a program
hatáskörén.

A program érdekessége, hogy ha megjelenítettünk egy fájlt
például egyszerû szöveges nézetben, és át akarjuk váltani hexadecimális nézetre,
akkor a Menu / Tools / Options parancsnál elvégzett beállítás az aktuális
dokumentumra is hatással van.

TIPP. Ne
csomagoljuk ki azokat a fájlokat, amelyeket inkább a File viewer
programban szeretnénk megjeleníteni. Amelyeket viszont az alapértelmezett
programjukban akarunk megnézni, azokat csomagoljuk ki, nézzük meg, és
utána esetleg töröljük a felesleges fájlokat. Ehhez már nem kell futnia a
File viewer programnak (weblapok esetén ajánlatos).

A program tömörítésre (becsomagolásra) nem alkalmas,
ezért ahhoz vagy más programot kell használnunk, vagy az ilyen mûveleteket
számítógépen kell elvégezni. Jó munkaszervezéssel az esetek többségében
elkerülhetõ a kommunikátoron való tömörítés igénye.

Tárolás az interneten

Hála a ZIP-kicsomagoló programnak (other.sis),
a lehetõségek egész tárháza nyílik meg elõttünk. Fontos, de ritkán szükséges
weblapok, iratok, táblázatok tucatjait csomagolhatjuk össze könyvtárastul, és
másolhatjuk át a kommunikátorunkra. Kisebb cégek összes weblapja elfér 5-10
MB-on, ami tömörítve csak fele annyi helyet foglal.

TIPP.
Szerzõdéssablonok, megrendelõlapok, egyéb nyomtatványok, ûrlapok mind
olyan iratok, amelyekre alkalmanként szükségünk lehet, de annyira nem,
hogy azokat állandóan a kommunikátoron tároljuk. Szükség esetére tegyük
elérhetõvé az interneten keresztül, például a céges webszerveren.

Ha azonban kevés lenne a hely erre a célra, akkor megtehetjük
azt is, hogy a céges vagy a magáncélú internetes tárhelyünkre elhelyezzük a
ZIP-fájlokat, és a letöltési címeket egy weblapon vagy egy szövegfájlban
összegyûjtjük.

Így ha valamelyikre szükségünk lenne, akkor csak ki
kell keresni a helyét, és már tölthetjük is le a csomagot az internetrõl. Utána
kicsomagoljuk a fájlokat, felhasználjuk a célnak megfelelõen, és már törölhetjük
is le a felesleges dokumentumokat. A fogadás e-mailben is megtörténhet, ez sem
akadály.

TIPP. Gondolta
volna, hogy a webkiszolgálón olyan fájlokat is tárolhat, amelyek nem
érhetõk el a nyilvános weblapokon lévõ hiperhivatkozásokkal? Készítsen egy
saját weblapot, ezt tárolhatja a kommunikátoron is, amely tartalmazza a „titkos”
fájlok eléréséhez szükséges hiperhivatkozásokat.

A csomagok, de akár a szükséges dokumentumok elhelyezése az
interneten a webkiszolgálón ugyanúgy történik, mint a többi HTML- és képfájl
esetében. Általában valamilyen FTP-programmal felmásoljuk a fájlokat a
tárhelyre, lehetõleg egy alkönyvtárba, de ügyeljünk arra, hogy minden mappa
tartalmazzon egy index.html fájlt, különben a mappánk nyilvánossá válhat
mások számára.

Tömörítés a kommunikátoron (ZipManager.sis)

Az elõzõekben arról volt szó, hogy tömörített fájlokat
tárolhatunk a kommunikátoron, de ott helyben mi nem tudunk ZIP-fájlt készíteni.
Ez annyiban igaz is, hogy az alapcsomaggal ez valóban nem érhetõ el, de
telepíthetünk újabb alkalmazásokat a kommunikátorra.

Az internet számos programot tesz elérhetõvé, akár csak
kipróbálásra (Shareware: korlátozott ideig), akár tényleges használatra a
megvásárlást követõen. A
Zip
Manager 2.0 Pro program is ilyen. amely letölthetõ a
www.epocware.com
internetes címrõl, és rendelkezik a „Nokia OK” logóval.

Nokia OK. Ez a
logó biztosítja a felhasználókat arról, hogy a program megbízhatóan
mûködik, mert a Nokia szakmérnökei azt bevizsgálták. Az ilyen logóval
rendelkezõ cégek, programok weblapjai elérhetõk a Nokia weblapjairól is. A
cím:

http://www.nokia.com/mobilecity/communicator.html

A ZipManager.sis programot az internetrõl letöltve
telepíthetjük a kommunikátoron, és 21 napig használhatjuk. Ezt követõen meg kell
vásárolnunk, amennyiben az elnyerte a tetszésünket, és nem akarunk lemondani a
kényelmes szolgáltatásairól.

Fontos! A program
hátránya, hogy rendkívül memóriaigényes, így megnyitása után még a File
manager programot sem lehet elindítani. Bár ennek ismeretében az
archiváláskor bezárhatunk minden egyéb programot, egyes esetekben ez
zavaró kényszerûséggé is válhat.

A programot elindítva elõször megjelenik a nap tippje,
amely a program szolgáltatásaira hívja fel a figyelmet. Kérhetünk újabb tippet,
de le is állíthatjuk ezt a szolgáltatást. Az ablakban egy ikonos nézetû
kínálatot kapunk a fõbb mûveletek gyors eléréséhez.

16. ábra. A Zip Manager 2.0 Pro szolgáltatási
köre

Azonban érdemes a menükbe is bepillantani, ahol a
szolgáltatások tucatjait érhetjük el. Ha van egy ZIP-fájlunk, akkor nyissuk meg,
és úgy nézzük végig a kínálatot.

17. ábra. A menük egész tengere fogad bennünket

A rendkívüli mértékû memóriafoglalás azért valahol megtérül.
Hozzunk létre egy jó nagy tömörített fájlt, és nyissuk meg. Például, ha van
számítógépes kapcsolatunk, akkor készítsünk a PC Suite programmal egy
teljes mentést, és azt tömörítsük össze a PC-n. Utána másoljuk át a
kommunikátorra, ahol nyissuk meg Enterrel a File manager
programból.

18. ábra. A tömörített fájlok listázása gyors és
áttekinthetõ

Azt fogjuk tapasztalni, hogy a megnyitás sokkal gyorsabb
lesz, mint a File viewer programban, ráadásul a megjelenítés is
áttekinthetõbb és informatívabb. Ezzel ugyan nem lehet ismeretlen típusú
fájlokat megnézni, nem is az a feladata, de gyorsan el tudjuk végezni vele a
munkánkat. Viszont az Open file parancsgombbal megtekinthetjük a
kiválasztott fájlt, ha azt a kommunikátor amúgy is meg tudja jeleníteni, mert
ideiglenesen kicsomagolja nekünk.

Bõvíthetjük az archívumot újabb fájlokkal (Add files),
de a Shift és a Ctrl, illetve a nyilak segítségével kijelölt
fájlokat kicsomagolhatjuk a Menu / Actions / Extract selected files
paranccsal. E menüben törölhetünk az archívból, de egy gombnyomással az összes
fájl is kicsomagolható az utána megjelenõ tallózóablakban megadott helyre. A
kicsomagolás jellemzõi is megadhatók (felülírás, mappák).

Az alapkínálatra visszatérve nézzük végig, milyen
érdekesebb szolgáltatások várnak még ránk. A List Archives egy
szempillantás alatt listázza az elérhetõ összes ZIP-fájlunkat, amelyeket
áthelyezhetünk, törölhetünk és megnyithatunk.

Különleges szolgáltatást érhetünk el az Application
elemnél. Ez listázza az összes alkalmazást, amelyek fájljait a \System\apps
mappában éri el, és az ottani helyfoglalásukat írja ki. (Ez nem az adott
program tényleges helyfoglalását jelenti, mert a Libs mappában és az egyéb
helyeken lévõ összetevõket nem számítja bele.) Ha valamelyik sok helyet
foglalna, és éppen nincs rá szükségünk, akkor összecsomagolhatjuk, amivel helyet
takaríthatunk meg.

A fájlrendszer felügyelete

A kommunikátort használva arra a következtetésre fogunk jutni
egy idõ után, hogy a File manager program egy olyan központi alkalmazás,
amelynek segítségével a dokumentumainkat megfelelõen össze tudjuk rendezni. A
rendelkezésünkre álló szabad hely vészes csökkenése nagyon hamar ahhoz fog
vezetni, hogy kicsit jobban odafigyelünk arra, hogy mi mennyi helyet foglal el.

TIPP. Ha egy
alkalmazást telepítünk, akkor azt ne csak tartogassuk „jobb idõkre”, hanem
használjuk is. Ha pedig csak ritkán lenne rá szükségünk, akkor gondoljuk
át, nem használhatnánk-e más fájlformátumú dokumentumot.

Az odafigyelés ott kezdõdik, hogy egy mappán vagy a memória
nevén állva a File manager programban megnyomjuk a Ctrl+P-t, amire
megkapjuk egy üzenetablakban az elfoglalt hely nagyságát sok egyéb információ
mellett. Ebbõl már el tudjuk dönteni, hogy az sok vagy kevés, és tudunk-e
változtatni rajta.

19. ábra. Egy mappa legfontosabb tulajdonsága a
mérete

A rejtett területek felfedezése (System mappa)

Indítsuk el a File manager programot, és „térképezzük
fel” a rendszerünket, nézzük meg a „meghajtók” és a fõbb mappák
helyfoglalását. Az eredményeket írjuk le egy papírra, de a kommunikátorba is
feljegyezhetjük egy táblázatba. (Ez utóbbi kicsit nehézkes, bár a Menu
gombbal viszonylag gyorsan át tudunk lépni az egyik programról a másikra, de
egyszerûbb lapra írni.) Jegyezzük fel azt is, hogy melyik mappa hány fájlt
és almappát tartalmaz.

Elõször is válasszuk ki a Menu / Tools / Settings
parancsot, és a Yes válasszal engedélyezzük a System mappák
megjelenítését. A saját mappáink helyfoglalásával kezdjük a felmérést, majd a
System mappa kb. 14 almappájával folytassuk. Az eredményeket meghatározza,
hogy milyen programokat telepítettünk már, hogyan használtuk azokat, és eddig
mennyi személyes adatot tároltunk el.

Fontos! Nagyon
ügyeljünk arra, hogy a System mappában semmit ne töröljünk ki, még
ha úgy is érezzük, hogy arra nincs is annyira szükségünk. Kivétel a
Help mappa tartalma, amit a Help program eltávolítása után
törölhetünk.

Eredményül azt fogjuk kapni, hogy a telepített alkalmazásaink
egy része az apps mappában található, és itt kb. 36-40%-nyi helyet
foglalnak el. A fontos fájlok másik része a controls, install, libs, fonts
és egyéb mappákba került, amelyek együttesen 42-45%-ot tesznek ki. A maradék
15-20%-on vannak a mi adataink, beállításaink, amely több is lehet az
üzenetek és a Névjegyzék miatt.

Következtetésként azt vonhatjuk le, hogy a kommunikátor
alapmemóriájában az alábbi módokon nyerhetünk helyet.

Távolítsuk el a felesleges programokat, és a memóriakártyán
telepítsük újra, amennyiben azokra valóban szükségünk van.

Az eltávolítás és újratelepítés során folyamatosan naplózzuk
a két memórián lévõ szabad hely nagyságát, amelybõl következtetni tudunk a
szükséges hely mértékére.

Ne tévesszen meg bennünket az a helyfoglalási igény, amit egy
program a telepítésekor kér, de az Extras / Control panel / Install
ablakában leolvasott helyfoglalás sem a valós adatokat mutatja, ezért kell
magunknak meggyõzõdnünk a tényekrõl.

Ha jelentõs mennyiségû e-mail és egyéb üzenettel dolgozunk,
akkor helyezzük át azokat a memóriakártyára.

Ha nagyon sok telefonszámot tartunk a Névjegyzékünkben,
akkor gondoljuk át, hogy valóban minden eltárolt személy felhív-e bennünket? –
Ha nem, és ez a valószínûbb, akkor tegyük át a memóriakártyán tárolt új
névjegyzék adatbázisba azokat, akik biztosan soha nem fognak felhívni
(például a szolgáltatók).

Ne telepítsünk betûkészletet az amúgy is szûkös
alapmemóriába, csak a memóriakártyára, mert nincs jelentõsége, hol tároljuk
azokat, a programok mindkét helyrõl el fogják érni.

A személyes adatok keresése

Senki nem szereti úgy bevinni egy eszközbe az adatait, hogy
ne tudná azokat teljes ellenõrzése alatt. Én például egy maroktelefonba is csak
számítógépen keresztül viszem fel az adataimat, mert azok úgy biztosan
archiválhatók. Ezért a kommunikátoron se éljünk bizonytalanságban, keressük meg
a fõbb adatainkat.

Ehhez nem kell mást tennünk, mint végigjárjuk a
System mappát, és megnézzük a fájlneveket, amelyek közül néhányról ki fogjuk
találni, hogy az mit tartalmaz. Az adataink közül elsõsorban a nagyobb
mennyiséget képviselõket keressük, a kisebb beállításokat megtaláljuk a C:\System\apps\
almappáiban lévõ INI-fájlokban. Ezek esetében azonban érdemesebb felírni a
beállításokat egy fájlba vagy egy lapra, amelyrõl akár egy teljes újratelepítés
után is pótolni tudjuk. Biztosabb így, mint az INI-fájlokkal manipulálni.

Desk: A Pult parancsikonjai a C:\System\favourites
mappában találhatók. A mappa tartalma lemásolható, elmozgatható, de ez utóbbi
esetben a változást csak a Pult újraindítása után fogjuk észrevenni
(Leállítás a Ctrl+Shift+Chr+K-val történik, az újraindítás a Desk gomb
megnyomásával).

20. ábra. A Pulton lévõ feljegyzések is
biztonságba helyezhetõk

Messaging: Az Üzenetek mappa teljes
tartalma a fiókbeállításokkal együtt a C:\System\Mail mappában (C:
Communicator mem.). Ha áthelyeztük a levelezést memóriakártyára, akkor az
ottani \System\Mail mappában keressük.

Contacts: A Névjegyzékünk a C:\System\Data\Contacts.cdb
fájlból olvassa az adatokat.

A fájl lemásolása: Válasszuk ki a Contacts
alkalmazást, nyissunk meg egy adatbázist. Ha nincs, hozzunk létre egyet a
Menu / File / More options / New database paranccsal, és Enterrel
lépjünk bele.

Ezután a File manager programban már le tudjuk másolni
a Contacts.cdb fájlt, mert így már nem lesz használatban.

21. ábra. Egy használatban lévõ fájl nem
másolható le

Ha ezt a Contacts.cdb fájlt a D:\System\Data
mappába átmásoljuk, és a Contacts alkalmazást újraindítjuk, akkor
adatbázisként fog megjelenni a lista elején.

TIPP. A
másoláshoz nyomjuk meg a Ctrl+C-t, majd lépjünk át egy saját
mappára vagy a memóriakártyára, ahol a fájlt a Ctrl+V-vel
szúrhatjuk be. A másolás ténylegesen ekkor fog megtörténni, addig csak a
fájl nevét másoltuk le a vágólapra.

Calendar: A C:\System\Data\Calendar
fájlban találhatók alapértelmezésben a Naptári bejegyzéseink.
Mivel létrehozhatunk saját naptárfájlt, amit a dokumentumaink között
tárolhatunk, ezért érdemes is élni a lehetõséggel, így azt a fájljainkkal együtt
tudjuk rendszeresen archiválni.

A fájl lemásolása: Hozzunk létre a Calendar
alkalmazásban egy új fájlt a Menu / File / More options / New calendar
paranccsal, és ezzel már bele is léptünk. Így a C:\System\Data\Calendar
fájl már lemásolható a vágólapon keresztül az elõzõ módszerrel. Ezután az új
üres fájl törölhetõ, mert csak azért kellett, hogy az elõzõ példában is látott
hibaüzenetet elkerüljük.

TIPP. A fájlt el
is mozgathatjuk (Move) a saját dokumentumaink közé, mert amikor
bezárjuk az elõzõ új üres naptárfájlt, akkor a program nem fogja
megtalálni az eredetit, ezért létre fog hozni egy új üres fájlt. A saját
naptárfájlunkat nevezzük át, hogy meg tudjuk különböztetni a másiktól.

Bookmarks: A webböngészõ programunkban beírt
könyvjelzõinket tárolja a C:\System\Data\Bookmarks fájl. Ezt viszont nem
érdemes lemásolni, mert van egyszerûbb megoldás is.

Rendezzük el a könyvjelzõinket a webböngészõ programban,
hozzunk létre mappákat, csoportosítsuk az internetes parancsikonokat, és ha
elkészültünk vele, akkor válasszuk ki a Menu / Bookmarks / Export as HTML
parancsot és a mentés helyét. Ezzel egy weblapot hozunk létre, amely
hiperhivatkozásként fogja a kedvenceinket (könyvjelzõinket)
tartalmazni.

22. ábra. A könyvjelzõk elmentése fájlba

Az így kapott weblapot fel is használhatjuk nyitólapként.
Ehhez válasszuk ki a Menu / Tools / Settings parancsot, és a Home
pages lapon írjuk be az elmentett fájl címét az ott található mintájára.

Például: file:///C:/Documents/Bookmarks.html

23. ábra. A könyvjelzõfájl nyitólapként is
szerepelhet

TIPP. Törekedjünk
arra, hogy az adatainkat ne azokban az alapértelmezett fájlokban tároljuk,
amelyeket a rendszer a System mappában helyez el. A
Névjegyzéknél ez nem oldható meg, de ott egy adatbázisba néha
átmásolhatjuk az adatokat.

Alkalmazások eltávolítása és telepítése

A kommunikátor nem egy közönséges telefon, így másként is
kell hozzáállnunk. Rendelkezik egy operációs rendszerrel, amely a felhasználó
elõtt mindig rejtve marad, és az alkalmazásokkal, amelyek a látható C: és D:
meghajtókon (memóriában) érhetõk el.

Ezeket a programokat alapértelmezésben telepítve
kapjuk, de további alkalmazásokat telepíthetünk a hozzá kapott CD-lemezrõl, és
tölthetünk le az internetrõl is újabbakat. Ezeknél a saját biztonságunk
érdekében a „Nokia OK” logóval rendelkezõket részesítsük elõnyben,
míg a CD-rõl nyugodtan telepíthetünk.

Aki már kivette a kommunikátorból a memóriakártyáját,
az láthatta, hogy akkor sem áll meg az élet, csak bizonyos elemek nem érhetõk
el. Ebbõl arra is következtethetünk, hogy az alkalmazások eltávolítása is
lehetséges, ha azokra nem lenne szükségünk, vagy más, esetleg saját fejlesztésû
programokat akarnánk használni.

TIPP. A
számítógépes gyakorlathoz hasonlóan néha ajánlott is a teljes rendszert
újratelepíteni számítógéprõl. Azonban erre csak akkor vállalkozzunk, ha
már egy-két program telepítése és eltávolítása során gyakorlatot
szereztünk.

A telepített programokról információt az Extras /
Control panel / Install / Remove ablakában kaphatunk. A
Preferences lapra a Menu gombbal léphetünk át, ahol többek között
kiválaszthatjuk a telepített alkalmazások listázási szempontját. Az alábbi ábrán
méret szerinti rendezettségben láthatunk néhány alkalmazást.

24. ábra. A telepített alkalmazások
helyfoglalása és verziója

A listában látható méretek alapján elgondolkodhatunk azon,
hogy egyes programok helyfoglalása arányban áll-e a felhasználás mértékével. Ha
nem, akkor nyugodtan távolítsuk el.

Eltávolításra kerülhet sor akkor is, ha nem
regisztrált Shareware programot telepítettünk fel, és lejárt annak
használati ideje, vagy nem nyerte el a tetszésünket. Ilyenkor válasszuk ki a
listában az illetõ programot, és nyomjuk meg a Remove parancsgombot. A
jóváhagyásunk megadása után az eltávolítás meg is történik. Ilyenkor törli a
rendszer a telepített programfájlokat, de a program által létrehozott
munkafájlokat nem. Bár ezek már nem foglalnak sok helyet, de mégis „összeszemetelik”
a System mappánkat.

TIPP. Mielõtt egy
programot eltávolítunk, írjuk fel a C: és a D: meghajtókon lévõ szabad
hely nagyságát. Tegyük ezt az eltávolítás után is, és jegyezzük fel a
program helyfoglalását.

Telepítés indítható innen is az install new
parancsgombbal, de erre általában nem itt kerül sor. Amikor egy programot
telepítünk, akkor azt elõbb valahogyan a kommunikátorra kell juttatni.
Letölthetjük az internetrõl, kaphatjuk e-mailben, átmásolhatjuk a számítógéprõl
is, de az ott indított telepítés esetén is a PC-s program elõbb átmásolja a
kommunikátorra a fájlt.

Ilyenkor mindenképpen a File manager programot
használjuk, ezért a telepítést onnan indítsuk el Enterrel a SIS-fájl
kijelölése után. Elõször megjelenik a programról néhány információ, így
eldönthetjük, hogy valóban azt akarjuk-e telepíteni.

25. ábra. A telepítendõ alkalmazás fõbb
jellemzõi

Az OK gombbal folytatva a programok többsége kiírja, hogy
mennyi a helyigénye, és felkínálja a lehetõséget, hogy kiválasszuk, melyik
memóriába akarjuk telepíteni a programot. Idegen és nagyobb helyigényû
programokat általában a memóriakártyára telepítsünk. Azt is jó ha tudjuk, hogy
ilyenkor a programok sokszor 1,5-2-szer akkora értéket írnak ki, mint amennyit
ténylegesen el is fognak foglalni.

TIPP. Mielõtt egy
programot telepítünk, írjuk fel a C: és a D: meghajtókon lévõ szabad hely
nagyságát. Tegyük ezt a telepítés végeztével is, és jegyezzük fel a
program helyfoglalását.

Térjünk vissza egy kicsit az Extras / Control panel
/ Install / Remove ablakához, és a Preferences lapra lépjünk
át a Menu billentyûvel. Az elsõ beállítás ezen a lapon arra vonatkozik,
hogy a telepítés után mi legyen a sorsa a SIS-fájlnak. Ha itt azt állítottuk be,
hogy törölje a telepítés után, akkor az meg is fog történni. Ez csak abban az
esetben nem elõnyös, ha a fájlt az internetrõl töltöttük le, és egy sikertelen
telepítés esetén ezt újra meg kell tennünk.

Felügyelet a tárhely felett

A programjaink és dokumentumaink által elfoglalt hely
kimutatására szolgál még a Control panel / Memory alkalmazása is. Ez a
két fenti parancsgomb egyikének kiválasztása után kiírja részletesen az
elfoglalt hely nagyságát dokumentumtípusonként külön. Hátránya, hogy az
elfoglalt terület felét az other file types kategóriába sorolja, amivel
nem vagyunk kisegítve.

26. ábra. Helyfoglalás elemzése a memóriakártyán

Mindenesetre alkalmas arra, hogy felhívja a figyelmünket
bizonyos dokumentumok eltávolítására. Ennek segítségével más szempontból is
megtudhatjuk a kommunikátorunkon tárolt fájlok helyfoglalását. Kimutatja például
azt, ha sok hangfájlt tárolunk, amibõl következik, hogy az emlékeztetõ
hangfelvételeinket még talán nem dolgoztuk fel.

TIPP. Ha több
memóriakártyát is használunk, akkor az alkalmazást telepítsük át az
alapmemóriába, különben nem lesz elérhetõ a másik memóriakártya
behelyezésekor.

Irodai munkák

Az eddigiekben azzal foglalkoztunk, hogy a kommunikátoron
hogyan lehet eltárolni, megjeleníteni a különféle dokumentumokat, amelyekre a
munkánk során szükségünk lehet. Azonban nem szabad azt sem elfelejteni, hogy a
kommunikátorunk rendelkezik egy jól használható billentyûzettel, amelyen
keresztül adatokat vihetünk be a különféle alkalmazások segítségével.

27. ábra. Az irodai dokumentumok egész sora
használható

A számítógépen elkészített dokumentumokat szerkeszthetjük
tovább a kommunikátoron, de létre is hozhatunk új fájlokat, amelyekkel talán a
számítógépen dolgozunk tovább. El is küldhetjük a munkáinkat e-mailben, és
azokat mások is el tudják olvasni. Azonban számítógép nélkül is nagyon sok
feladat elvégezhetõ a kommunikátor irodájában, az ott található szövegszerkesztõ
és táblázatkezelõ programok segítségével.

Bemutatókat itt ugyan nem készíthetünk, csak
számítógépen, de ott viszont törekedhetünk arra, hogy lehetõleg minél inkább
olyan elemeket használjunk fel, amelyek a kommunikátoron is azonosan jelennek
meg a csökkentett képességek ellenére.

TIPP. Amennyiben
többféle Microsoft Office dokumentumot is szeretnénk a
kommunikátoron használni, úgy telepítsük fel a CD-n lévõ kiegészítõ
konvertereket is. Ehhez olvassuk el az ott található CDRomsw_en.pdf
dokumentumot is.

Az elkészített dokumentumokat ki is nyomtathatjuk, ha van egy
infrás nyomtató a közelünkben. Ezen a téren az új kommunikátor sok újdonsággal
rendelkezik az elõzõ változathoz képest.

Szövegszerkesztés (Word)

A kommunikátoron megtalálható Word szövegszerkesztõt számos
feladatra használhatjuk. Ha eltekintünk a formázási és egyéb képességeitõl,
akkor egyszerû szöveges feljegyzéseket is készíthetünk vele. Ennek elõnye a
Notes alkalmazással szemben, hogy számítógépen megnyitható, olvasható, így a
benne lévõ információ más módon is feldolgozható.

Ha viszont ki akarjuk használni a formázási
lehetõségeket, akkor is két út áll elõttünk. Készíthetünk kifejezetten színes
nyomtatóra tervezett dokumentumot, amelyben brillírozhatunk a változatos
betûkészletek, formátumok és egyéb objektumok alkalmazásával. Ehhez
természetesen a nekünk tetszõ betûtípusokat elõbb fel kell telepíteni, amelyeket
utána használhatunk is.

Középútnak tekinthetõ az a felhasználási mód, amikor a
Word vázlatnézetére alapozzuk a munkánkat. Ilyenkor nem igazán akarunk formázni,
legfeljebb csak minimális kiemelési szándékkal, de használjuk a stílusokat, hogy
a dokumentum vázlatát elkészíthessük. E vázlat azután képezheti egy nagyobb
írásmû vagy egy bemutató alapját is, mint ahogyan arra már az elõzõ részben
láthattunk példát egy PowerPoint bemutató kapcsán.

Egyéni betûkészletek telepítése

A kommunikátorhoz kapott CD-n van két telepíthetõ Unicode-típusú
True Type betûkészletet. Ezeket az NCRfont.SIS és a NTMfont.SIS
néven találjuk meg, és a NewCourier, illetve NewTimes
betûtípusokat tartalmazzák. Amennyiben más betûkészleteket akarunk telepíteni,
az alábbi példa szerint erre is van lehetõségünk. Az ábrán csak egyéni
betûtípusok láthatók, a két kiegészítés nem.

28. ábra. Egyéni betûkészletek is használhatók a
Wordben

A kiegészítések telepítése esetén a meglévõ (nem True Type)
betûtípusok helyett is az újak fognak megjelenni, így nem a valóságot látjuk. Az
alapértelmezett betûtípusok nem mindegyike jeleníti meg a magyar õÕûÛ betûket,
viszont a telepíthetõ kiegészítések igen.

Azonban a betûkészletek használatához tudnunk kell azt,
hogy egy betûtípus megjelenítéséhez nem egy darab fájlra van szükségünk, hanem
4-re (Normál, Félkövér, Döntött és Félkövér-döntött ). Ezek mindegyike
Unicode-os betûtípus esetén minimum 100-150 kB, de ha több nemzet
karakterét is tartalmazza, akkor akár 300 kB is lehet, ami 4 fájl esetén
betûtípusonként 600 kB helyfoglalást jelent a memóriában. Ez pedig jelentõsen
lelassítja a program mûködését, mivel az operatív memória csak 4 MB!

29. ábra. A telepíthetõ két kiegészítõ betûtípus
megjelenése

Az elõbbi ábrán a két CD-n lévõ betûtípus telepítése utáni
állapotban látható az elõzõ dokumentum eleje. Látható, hogy a CG Times és
a Courier betûk helyett is az új változat jelenik meg.

TIPP. Ne akarjunk
egyszerre sokat, ezért a fontfájlokból csak a normál és a
félkövér változatokat hagyjuk meg, mert a döntést a program is meg
tudja jeleníteni a döntött változatok nélkül is. Lásd például a SwissA
betûtípust, amelynél szintén hiányzik a két döntött változat, mégis
megjelennek.

A fontfájlok telepítéséhez nem szükséges SIS telepítõ
fájl. Elég az is, ha a TTF-kiterjesztésû fájlokat átmásoljuk a \System\Fonts\
mappába, és utána újraindítjuk a rendszert (például az akkumulátor le és
visszahelyezésével, de vannak humánusabb megoldások is).

A betûtípusok idõszakos eltávolítása is ugyanilyen
egyszerûen megoldható. Ha csak kiiktatni akarjuk a betûtípusokat, akkor nevezzük
át a D:\System\Fonts mappát, és indítsuk újra a rendszert.

Szöveg formázása

Mivel egy szöveg megjelenését a betûtípusok alapvetõen
meghatározzák, ezért tisztáztuk ennek kérdését az elõzõ fejezetben. Miután a
számunkra szükséges minimális betûkészleteket telepítettük, azok elérhetõvé
válnak a programokban. Ha olyan dokumentumot nyitunk meg, amely ezen
betûtípusokat használja, úgy a szövegünk nagy valószínûséggel pontosan ugyanúgy
fog megjelenni, mint a számítógépen, ahol azt elkészítették.

TIPP. Ha
számítógéppel rendelkezünk, akkor törekedjünk arra, hogy csak olyan
betûtípusokkal formázzuk a szövegünket, mint ami a kommunikátoron is
elérhetõ. A hiányzókat a Word hasonlósági alapon helyettesíti.

A szöveget formázni lehet már a beírása során vagy utólag is.
Ha csak egy levelet, emlékeztetõt, megrendelõt vagy más egyéb írást készítünk,
akkor csak minimális kiemelési szándékkal, esztétikai okból formázzuk meg a
dokumentumot.

Más a helyzet olyankor, ha egy címsorokkal tagolható
vázlatos írásmû, egy jól felépített elõadás vagy egy projekt elkészítése
történik. Ilyenkor ugyanis alapvetõen fontos, hogy annak felépítése áttekinthetõ
és tagolt legyen. Ehhez használjuk a Style (Stílus) parancsgombot, és
válasszunk a megjelenõ kínálatból.

30. ábra. A dokumentum felépítését szolgáló
stílusok

Készíthetünk új stílusokat is, amelyekben minden bekezdés- és
karakterformátumot mi határozunk meg. Ezzel a dokumentum megjelenése is
egységesebb, átgondoltabb lesz. A stílus használatának elõnye, hogy a
vázlatnézetben (Outline view) a Heading 1,2,3 bekezdések
(sorok!) szövege fanézetben megjeleníthetõ.

Egyszerûbb formázás esetén jelöljük ki a formázandó
szöveget a Shift+ nyilakkal, és nyomjuk meg a Font (Betûtípus)
parancsgombot. A megjelenõ párbeszédablakban minden fontos karakterformázási
mûvelet elérhetõ, és a Preview gombbal az elvégzett formázás hatása is
megtekinthetõ.

31. ábra. Karakterformázási lehetõségek sora
érhetõ el

Más a helyzet, ha egy komolyabb megjelenésû hivatalos levelet
kell elkészítenünk. Ilyenkor már a bekezdések formátumát is meghatározhatjuk a
Microsoft Wordbõl ismert összes jellemzõvel. Ráadásképpen még színes
keretezés és háttérszínezés is a rendelkezésünkre áll, ami már extra formátumnak
számít.

Érdemes használni a karakterek színezését is, még akkor
is, ha a szöveget fekete-fehér nyomtatón nyomtatjuk ki. Az ilyen szöveget
ugyanis könnyebb áttekinteni, és a tagolási hibákat kiszûrni.

32. ábra. A formázások sokasága áll a
rendelkezésünkre

A Menu / Tools /Preferences parancsra kapott
beállítási ablakban megjeleníthetjük azokat a Microsoft Wordben is
megszokott jelöléseket is, amelyek a nem látható karaktereket teszik láthatóvá.
Ezekre azért van szükség, mert a nem látható szóközök, tabulátorok sokszor
megkeseríthetik a kezdõ felhasználók munkáját.

Objektumok beszúrása

Az egyszerû feljegyzésekben általában csak szöveges
információ található, viszont az üzleti levelekben, termékismertetõkben,
hírlevelekben már elengedhetetlenek a különféle objektumok. Ezek valójában más
alkalmazások által elõállított dokumentumok, amelyeket a Word alkalmazás képes
megjeleníteni, illetve a szerkesztésükhöz meg tudja hívni a létrehozó
alkalmazást.

Ilyen objektum lehet Word szöveg, ami ikonként
jelenik meg, vagy Sheet táblázat, amely látható formában épül be, és a
képek, amelyek származhatnak meglévõ képfájlból vagy a vágólapon lévõ
tartalomból. A vágólapra például egy fájlrendszerbõl megnyitott kép Edit
menüjébõl kiindulva helyezhetünk el részleteket.

33. ábra. Változatos objektumok a szöveg között

Az objektumok a Shift+ nyilakkal kijelölhetõk, és
ilyenkor körben 8 db fekete négyzet jelenik meg, amelyeknél fogva a számítógépen
az egérrel át szoktuk méretezni a képeket.

Itt errõl ugyan le kell mondanunk, de a kijelölésre
vonatkozó parancsok kiválaszthatók lesznek például az Edit / Object
almenüben. A képi objektum tulajdonságait mutatja a következõ ábra.

34. ábra. Képi objektum megjelenítésére
vonatkozó beállítások

Sablonok készítése

A sablon a Microsoft Word szövegszerkesztõben központi
elem, de annak mintájára szinte minden szöveges és egyéb programnál alkalmazható
az elv. Valójában a szöveges sablonok használatánál az történik, hogy a
szövegszerkesztõ megnyitja egy létezõ dokumentum másolatát új dokumentumként.

TIPP. Ha ilyen
mûveletet szeretnénk végrehajtani egy olyan alkalmazásban, ahol ez nem áll
a rendelkezésünkre, ott tegyük a következõt: Másoljuk le a
„sablonfájlunkat” a fájlkezelõben egy új helyre, majd ott nevezzük át, és
nyissuk meg. Valójában a Word is ezt teszi, csak más sorrendben.

Sablonnak használjuk azokat a dokumentumokat, amelyekre
gyakran van szükségünk, de mindig változó adatokkal. Ilyenek az ûrlapok,
megrendelések, szerzõdések és egyéb nyomtatványok. De használhatunk céges
fejléces, lábléces sablont is, amelyben elõre el van helyezve a cégjelzés és a
cég minden elérhetõsége.

TIPP. A
kommunikátor memóriakártyáján találunk néhány sablont a D:\Documents\Templates\Word\
mappában. E parancs használata elõtt az elõzõ dokumentumot mentsük el, bár
ezt a Word is megteszi helyettünk, mert azt bezárja.

A sablon nemcsak a szöveges és képi adatokat tartalmazza,
hanem a használható stílusokat is. Így aki gondosan elõre elkészíti a
sablonjait, például számítógépen, de a kommunikátoron is lehet, annak az idõ
elõrehaladtával sokkal kevesebb munkája lesz.

35. ábra. Új dokumentum létrehozása sablon
alapján

Küldés üzenetként

A számítógépen megszokott dolog a Microsoft Office
felhasználói körében, hogy a Wordöt használják az elektronikus levelek
szerkesztõjeként, mert így elérhetõvé válik minden formázási mûvelet. A másik
elõnye a számítógépen a Word számos kényelmi szolgáltatásából adódik,
amelyek például a beírást segítik elõ.

E szokásunkat megtartva a kommunikátoron is megírhatjuk
a leveleinket a Wordben, és azokat minden formázásával együtt elküldhetjük
e-mailben. Ehhez készítsünk vagy nyissunk meg egy Word dokumentumot, és
válasszuk ki a Menu / File/ Send / As mail parancsot, majd várjuk meg az
új üzenet ablak megjelenését.

Ilyenkor nem csatolva küldi el a dokumentumot, hanem
annak teljes formázott tartalmát átemeli egy új üzenet ablakba. Ez a
szolgáltatás természetesen csak akkor érhetõ el, ha van beállított postafiókunk
a Messages alkalmazásnál, és ha engedélyeztük az adott postafióknál a
formázott levelek küldését. Ez elérhetõ a Messaging / Menu / Tools / Account
settings / <alapértelmezett_postafiók> / Advanced lap / Default mail type:
Formatted text (HTML). elemnél

TIPP. Magyar
szöveg küldésénél érheti a címzettet a meglepetés, ugyanis a szöveg UTF-8
kódolással megy el, de ezt a program az e-mail fejlécében nem teszi közzé.
A címzett a levelet megkapva minden ékezetes betû helyén zavaros jeleket
fog látni. Ilyenkor neki tudnia kell, hogy a levél megjelenítését át kell
váltania UTF-8 (Unicode) kódolásra.

Nyomtatási feladatok

A kommunikátoron történõ dokumentumkezelés egyik célja, hogy
az elkészült szöveget kinyomtassuk, mert nekünk papíros formában van rá
szükségünk. Ilyen lehet például egy szerzõdés, megrendelõlap, amit alá kell
írnunk, át kell adnunk valakinek, így nem maradhat elektronikus formában.

A dokumentum megjelenését alapvetõen meghatározza a lap
mérete, a margók beállítása, ezért egy nyomtatásra szánt írás készítésekor az
elsõ dolgunk legyen ennek beállítása. Fontos még a szövegben használt
betûtípusok megléte, ha ennek van jelentõsége a nyomtatási képet illetõen
(egy szerzõdésnél például nincs). A dokumentum tördelése változhat meg más
betûtípusok esetén.

A Wordben a Menu / File / Printing
almenüben találjuk meg a Print preview parancsot, amire nyomtatási
képet kapunk. A Page setup ablakában módosíthatjuk a lap tájolását és
méretét, a margókat. Készíthetünk élõfejet (Header) és élõlábat (Footer),
amelyeken számos fontos információ elhelyezhetõ.

36. ábra. Az élõfejen elhelyezhetõ információk
típusai

Ha ezzel is végeztünk, akkor válasszuk ki a nyomtatást (Print).
A megjelenõ Pagination ablakban láthatjuk a lap tördelését. Ha a
szövegünk csak 1 oldalas, és itt felvillan a 2-es számjegy is, akkor a Print
preview parancsgombbal ellenõrizhetjük a nyomtatási képet.

TIPP. A
nyomtatási képet még a legegyszerûbb dokumentumok esetében is érdemes
megnézni. Néha elõfordul, hogy a szöveg utolsó sora véletlenül átcsúszik a
következõ lapra, ami nem kívánatos például egy szerzõdés esetében.

A nyomtatási ablakban az Options (Jellemzõk)
parancsgomb megnyomása után kiválaszthatjuk a megfelelõ nyomtatót, és a
másolatok számát. A nyomtatók listájában olyat keressünk, amelyikkel a
nyomtatónk visszafelé kompatíbilis. Például egy HP 2100 esetében a HP
LaserJet 4 megfelelõ választás lesz.

A nyomtatás a Print parancsgomb megnyomására
indul el, és a dokumentum méretétõl és az azon lévõ objektumok, illetve
betûtípusok számától függõen eltarthat egy ideig. Ezért kisebb jelentõségû
dokumentumok esetében ne használjunk sok betûtípust.

TIPP. A
kommunikátor használata során mindig arra törekedjünk, hogy a munkánkat a
megszokott idõ töredéke alatt végezzük el, és akkor fogjuk igazán
hasznosnak tartani ezt az eszközt. Ez egyébként minden másra is igaz...

Táblázatkezelés (Sheet)

A szövegszerkesztõk használati fölénye szinte verhetetlen az
„alkalmazások versenyében”, mégis egy ilyen program új szokásokra vehet
rá bennünket. Tagadhatatlan, hogy a táblázatkezelõ program néhány jó függvénnyel
kész pénzügyi tanácsadóként segíthet a napi döntések meghozatalában.

TIPP. Vegyük elõ
újra a számítógépen régen nem használt táblázatainkat, és vigyük át a
kommunikátorra. Egészen más egy táblázat akkor, ha állandóan kéznél van,
és akkor, ha csak alkalmanként a számítógépnél megnézzük.

Számos
Shareware program található az interneten a
Nokia
9210-hez kifejlesztve, amelyek segítenek a pénzügyi döntések meghozatalában.
Ezek tárolják a bevételeinket és kiadásainkat, kiszámítják a befektetéseink
hozamát és más egyéb pénzügyi számításokat végeznek el helyettünk. Kipróbálásra
letölthetjük ezeket azinternetrõl.

Azonban az esetek többségében ezeket a számításokat mi
magunk is elvégezhetjük, és a táblázatban tárolt adatainkhoz bármikor
hozzáférhetünk a számítógépen is, ahol például a Microsoft Excel
programmal azon további munkálatokat végezhetünk.

Függvények alkalmazása

Az elõzõ részben már láthattuk, hogy a táblázatban
alapmûveletes számításokat egyszerûen elvégezhetünk. Az alábbi táblázatban
például egy képletes számítás és egy függvény összehasonlítása látható. A K2-es
cella képlete van lemásolva a „K” oszlopban végig lefelé.

37. ábra. Egyszerû számítással ellenõrizhetõk a
függvények is

A képlet igazán egyszerû. Adott egy indulóösszeg, amely a
hónap végén kamatozik (=K1+ K1*M1/12), és utána kifizetik nekünk a havi
járadékot (-L1). Mivel többet veszünk ki, mint amennyit kamatozik, ezért
egy idõ után az összeg elfogy.

A „K” oszlopban lefelé haladva lehet megnézni, hogy
mikor fog elfogyni. Több tíz év esetén ez az oszlop elég hosszú lesz. Hogy ne
kelljen lapozgatni, ezért az M1-M2-M3 cellákba az évenkénti értékeket
felmásoltam. Az ábrán látható összeg éppen a 3. év végére fog elfogyni, de ehhez
36 sor hosszú „K” oszlop kell.

Ezzel szemben a PV függvény alkalmazása
esetén egyetlen képletre van szükség, amelyet csak akkor kell több cellában
elhelyezni, ha idõben haladva szeretnénk látni a szükséges összeg alakulását. Ez
az elõzõ ábra „N” oszlopába került, és a mellette lévõ értékekkel
összehasonlítva látható, hogy a képletes számítás és a függvény eredménye
forintra azonos.

38. ábra. Kategóriákba csoportosított függvények
tucatjai

Mivel a függvények az angol nyelvû Microsoft Excel
programmal kompatíbilisek, ezért az ottani ismeretek itt is teljes mértékben
hasznosíthatók. Az elõzõ példa segítségével is meggyõzõdhettünk arról, hogy
mennyivel egyszerûbb egy függvényt alkalmazni, mint oldalakon át tartó
segédszámításokat végezni.

A függvények beszúrásakor kiírja a szerkesztõlécre a
program a függvény nevét és a paraméterek helyére nullát. Nekünk ezek helyére
kell megadnunk a szükséges értékeket vagy hivatkozásokat.

TIPP. Keressük,
kutassuk a mindennapi életünkben, hogy hol, milyen pénzügyi vagy más
területen tudnánk alátámasztani a döntésünket egy jól elkészített
táblázattal. A számítások sok esetben nem is olyan bonyolultak, és magunk
is el tudjuk végezni azokat egy táblázatkezelõvel.

A függvények alkalmazása esetén sokszor az abszolút
cellahivatkozások jelölései miatt válik bonyolulttá egy-egy számítás. Ezen
nagyon egyszerûen tudunk változtatni, ha a bemenõ adatokat tartalmazó cellákat
elnevezzük.

39. ábra. Az áttekinthetõ számítás kulcsa a
névadás

Adott például egy adószámítási feladat. A bal oldali adótábla
tartalmazza a sávhatárokat és adókulcsokat, míg a jobb oldali részletezõ
számításban használjuk fel ezen adatokat. Jelöljük ki az adótáblát (itt kék
keret jelzi), és válasszuk ki a Menu / Insert / Name / Add parancsot.
A megjelenõ ablakban adjunk egy nevet a területnek vagy cellának. Tegyük
ugyanezt az éves bért tartalmazó cellával is.

Az elnevezés eredményeképpen az ábrán is látható, hogy
az itt alkalmazott VLOOKUP() függvénynél a „Brutto” és az „ADOTABLA”
nevekkel adtuk meg a szükséges paramétereket, ami számunkra is egyszerûen
ellenõrizhetõvé teszi az egész számítást.

TIPP. Az
adóbevallási csomag egyre részletesebb útmutatása tartalmazza a bevallás
számítógépes táblázatának elkészítését is. A bevételek és kiadások, az
elszámolható kedvezmények már év közben is tervezhetõk, így nem érhet
senkit meglepetés az adóbevallás idején.

A fenti példában természetesen az adó kiszámítása egy sorban
is történhetett volna, de sokkal hasznosabb, ha az egyes részszámításokat külön
cellákban végezzük el. Ilyenkor ugyanis késõbb ellenõrizni tudjuk a számítás
helyességét.

Ezt persze el is lehet rejteni a kijelzõn meg nem
jelenõ részen (I, J ...), mivel nekünk csak az adótáblára, a bruttó bérre
és az eredményül kapott nettó bérre van szükségünk. A névadás használata esetén
pedig a részszámítás bárhová áthelyezhetõ, mert azok abszolút hivatkozások.

Táblázat formázása

A szövegszerkesztõhöz hasonlóan itt is számos küllembeli
formázást hajthatunk végre. A kijelölt cellák tartalma ugyanazokkal a
karakterformátumokkal ruházható fel, mint a Wordben. A számformátumok sora is
bõséges, bár annyi nem érhetõ el, mint az Excelben, de a szükséges
formátumok mindegyike megtalálható

40. ábra. A formázásban nem igazán van hiány

Tudjuk módosítani a cellák (sorok, oszlopok)
szélességét, magasságát, azok igazítottságát vízszintes és függõleges értelemben
mind a 12 kombinációban. Ne alkalmazzunk viszont cellaegyesítést a számítógépen
készült táblázatainkban, mert azt itt nem tudja a program megjeleníteni, és
félreértésekre adhat okot.

41. ábra. A számformátumok sokasága áll a
rendelkezésünkre

Elsõsorban a képernyõn történõ megjelenésnél használhatjuk a
színezést, amely alkalmazható a karakterekre, a cellák hátterére és a
cellakeretekre is.

TIPP. A
formázásnál mindig azt tartsuk szem elõtt, hogy a táblát a kijelzõn
fogjuk-e nézni vagy ki fogjuk nyomtatni.

Diagramok készítése

Ha táblázatot keveset hozunk létre, akkor diagramot még
ritkábban, pedig sok esetben hasznos kimutatások készíthetõk vele. Sokkal
látványosabbá tehetik egy-egy adatcsoport változását, mintha csupán a számokat
szemlélnénk.

A próbához készítsünk például két számsort, amelyeket a
diagramban ábrázolni akarunk. Az ábrán az elõzõ számítás továbbvezetése látható
500.000-es lépésekben. Jelöljük ki a két sort vagy oszlopot, attól függõen,
hogyan írtuk be az adatokat, és válasszuk ki a Menu / Insert / New chart
parancsot.

Adjunk egy nevet a diagramunknak, válasszunk egy
diagramtípust, és a Close parancsgombbal lépjünk ki az adatbevitelbõl.
Ekkor létrejön az új diagram egy új lapon, amelyek között a táblázatainkhoz
hasonlóan a Ctrl+Q-val válthatunk.

42. ábra. A diagramok jellemzõinek menüje

A Chart és a Format menü elemeit találjuk meg a
Select object parancsgomb megnyomására kapott listában. Ahogyan a
görgetõsáv is mutatja, szinte minden megjelenõ jelzés formátuma módosítható,
aminek az elõnye a használat során fog jelentkezni.

43. ábra. A diagram formázható elemeinek listája
elég hosszú

Nyomtatási feladatok

Táblázatok esetében a nyomtatás a számítások egy pillanatnyi
állapotnak papíron való rögzítését jelenti, amely lehet például egy árajánlat is
a vevõ felé. Minden táblázatban vannak bemenõ adatok, amelyek módosítása
esetén a többi adat módosul egy hosszabb, többlépéses számítás eredményeképpen.

Az adatok módosítása után a táblázat végeredményére
vagyunk kíváncsiak, azt szeretnénk egy levélhez mellékelni, vagy objektumként
beszúrni egy szöveges dokumentumba. Ezért a táblázatban úgy helyezzük el a
számításokat, hogy felesleges részszámítások külön területre kerüljenek.

A táblázat részadatai legyenek egyszerûek, a
lényegesebbeket emeljük ki, de nem szükséges több betûtípust használni, ez nem
szöveg. Fontos viszont a cellák szegélyezése, mert itt a nyomtatásban csak az
jelenik meg, amit mi elkészítünk (nem rácsozza be helyettünk a program a
táblázatot). A számítások fõbb területeinek szegélyeit mindig valamilyen
elütõ színnel formázzuk meg, mert az a kijelzõn is jól látható lesz, de
fekete-fehér nyomtatásban úgysincs jelentõsége, mert minden fekete lesz.

A Worddel ellentétben, itt nincs nyomtatási kép,
bár egy újabb változatban elvileg megjelenhet. A nyomtatás indítása, az oldal
beállításai, az élõfej és élõláb megadása is úgy történik, mint a Wordben.

TIPP. Válasszuk
ki a nyomtatás funkciót még akkor is, ha nincs nyomtatónk. A mûveletet ne
indítsuk el, és a Close parancsgombbal lépjünk ki. Nézzük meg ismét
a táblázatot, és látni fogunk benne szaggatott vonalakat, amelyek a
laphatárokat jelzik.

44. ábra. A nyomtatási kép helyett segítenek a
laphatárok

Kommunikációs gyakorlatok

Az eddigi feladatainkat a kommunikátor „számítógépes”
alkalmazásaival oldottuk meg, de térjünk vissza ismét a telefont igénylõ
munkákhoz. Sokak számára mégiscsak a telefonálás a legfontosabb, még ha ez nem
is jó, hiszen sokféle kommunikációs forma létezik.

Azonban a telefonáláshoz is számos olyan szolgáltatás
kötõdik, amelyre a napi munkáink során szükségünk lehet. Bizonyos beállítások
összessége pedig egy-egy menübõl is elérhetõ mûveletet egyszerûsít le
(például hívásátirányítás helyett gyorshívás kódokkal).

A telefon és a „számítógépes” alkalmazások
kapcsolatát igénylõ programok további lehetõségeket nyújtanak a
kapcsolatteremtésre, és az információk begyûjtésére. Ezek esetében szükségünk
van valamilyen szolgáltatásokra, esetleg egy céges számítógépes háttérre, amely
az információkat elérhetõvé teszi.

TIPP. További
hasznos kommunikációs programok tölthetõk le az internetrõl, amelyek 10-21
napos kipróbálás után meg is vásárolhatók. Érdemes körülnézni, figyelni az
újdonságokat, mert ezáltal jobban kihasználhatjuk a telefonunkat.

Például:
http://www.smartphoneuser.com

Telefonálás

Telefonon történõ beszélgetés kezdeményezésére számos módszer
létezik, mint ahogyan a fogadására is. A legegyszerûbb felnyitni a fedelet, és
használni a kihangosító adta elõnyöket, de erre sokszor nincs lehetõségünk. A
hívást és a fogadást is le lehet egyszerûsíteni, de ez vagy újabb beállításokat
igényel, vagy újabb szokásokat.

Nem választhatjuk el a telefont az elérhetõ
szolgáltatásoktól sem, így ezek használatáról is lesz szó. Ehhez természetesen
mindenkinek a saját területén kell adatokat gyûjtenie, de a kezdõ lépésekhez
szolgálunk néhány tippel.

TIPP. Nézzük
végig a használati útmutató alapján a telefonban elérhetõ
szolgáltatásokat, és érdeklõdjük meg a mobilszolgáltatónknál, hogy melyik
vehetõ igénybe. Ez elõfizetésenként is változhat, így pontos információkat
õk nyújthatnak.

Lehetõségek mozgás közben

A mobiltelefon két szempontból hasznos a vezetékessel
szemben. Bárhol is tartózkodjunk, mindig elérhetõk vagyunk, és nem kell minden
lehetséges hívónak megadni az új helyünk telefonszámát. A másik eset, amikor
mozgásban vagyunk, éppen két hely között úton haladunk, gyalogosan vagy autóval.

Az elsõ esetben egyszerû a helyzet, mert valahol éppen
tartózkodunk, nem mozgunk, így van idõnk kikeresni a Névjegyzékbõl a
hívandó személyt, illetve a bejövõ hívást akár nyitott fedéllel is tudjuk
fogadni, ha ebben a környezet nem akadályoz.

A másik eset, amikor úton vagyunk, és van egy
fülhallgatós készletünk (Headset). Ilyenkor a kommunikátor az övtáskában
vagy a zsebünkben lapul, de a mikrofon és fülhallgató segítségével tudunk hívást
fogadni. Ehhez azonban be kell állítanunk a kommunikátorban, hogy ez hogyan
történjen.

Válasszuk ki az Extras / Control panel / Accessories
ikont, és a listából a Headset (Fejhallgató) elemet, mire a következõ
ábrán látható beállításokat kapjuk.

45. ábra. A fejhallgató és az autóskészlet
beállításai

Automatic answer: Az automatikus válasz
bekapcsolása esetén elfogadjuk azt, hogy a kicsengést követõ másodpercekben a
kapcsolat automatikusan létrejön, bárhol legyünk, bármit tegyünk. Ennek
velejárója, hogy kizárólag a csengõhangból ítélhetjük meg a hívó személyét, már
ha a következõ beállítás nem kapcsolja ki ezt a lehetõséget.

Default profile: Az alapértelmezett profil
elemnél adhatjuk meg, hogy a fejhallgató csatlakoztatása esetén melyik
beállításkészletet használja. Létrehozhatunk egyet, de a meglévõk közül is
kiválaszthatjuk a megfelelõt.

A módszer hátránya, hogy nem tudjuk ki hív bennünket, mert
nem látjuk a telefon kijelzõjét, viszont a hívó ezt feltételezi elõzetes
szokások alapján. Az automatikus hívásfogadás kikapcsolása esetén viszont
elõ kell vennünk egy pillanatra legalább a telefont, hogy a kijelzõn megjelenõ
nevet megnézzük.

TIPP. A telefon
csengõhangjai ilyen esetben a fülhallgatónkban szólnak, ezért olyan
profilt válasszunk, amelynél ez nem lesz zavaró. A hangerõt is ehhez
mérten állítsuk be.

Autós kihangosító készlet használata esetén más a helyzet,
mert ott a telefon úgy helyezkedik el, hogy látjuk a kijelzõjét. Az ottani
beállítások egy sorral egészülnek ki, de mégis mind a hármat át kell gondolnunk,
hogy a telefont az adott helyzetnek megfelelõen tudjuk használni az autóban is.

Cover display light: A külsõ kijelzõ
világítása normál esetben le van kapcsolva, de hívás vagy üzenet érkezése
esetén bekapcsol a megfelelõ módon. Az Always on állásban folyamatosan
be van kapcsolva, azonban ilyenkor az autó akkumulátoráról folyamatosan
töltve van, így a telefon akkuja nem merül le tõle.

Az automatikus választ ebben az esetben
bekapcsolhatjuk, de nem szükséges. Ha forgalmas helyen vezetünk, akkor
kapcsoljuk be, de a kijelzõre egy pillantást vetve azonnal láthatjuk, hogy ki
hívott bennünket. Autópályán vagy kisebb forgalmú úton kényelmesen haladva van
idõnk arra, hogy megnézzük a kijelzõn a hívó nevét, és eldöntsük, akarunk-e
beszélni vele.

Más a helyzet akkor is, ha gyalogosan haladunk épületen
kívül, forgalmas fõutcán, külterületen. Ilyenkor érdemes az Outdoor (Utcai)
profilt választani, ahol a szükséges hangerõ a maximumon van.

46. ábra. Utcai közlekedésnél hasznos a
maximális hangerõ

Gyorshívások beállításai

A gyorshívások esetén a külsõ billentyûzet 2-9 gombjaihoz
rendelhetünk egy-egy telefonszámot, és az adott gomb hosszan történõ lenyomása
esetén a megadott számot azonnal hívja. Ilyenkor a 8 beállítást nekünk kell
fejben tartani, különben az egész nem ér semmit, ráadásul tévednünk sem szabad.

A gyorshívást a külsõ billentyûzeten használjuk, ezért
engedélyezni és letiltani is ott kell. Ehhez elõbb csukjuk be a fedelet, és a
kijelzõ alatti gombokkal válasszuk ki a Menu / Settings - Select / Call
settings - Select / Speed dialing - Select / On - Select elemeket. A gyors
kilépéshez nyomjuk meg a (piros) hívásbontás gombot, ha más beállítást
éppen nem akarunk elvégezni

TIPP. Óvatosan
bánjunk a gyorshívás engedélyezésével, ha gyakran hordjuk zsebben a
telefont. Ha elfelejtjük a Menu * -gal lezárni a billentyûzetet, akkor a
gombok véletlen benyomása a zsebünkbõl hívhatja a legfontosabb
partnereinket.

Miután engedélyeztük kívül a gyorshívást, be kell állítanunk
belül a billentyûkhöz a számokat. Ehhez elõször az elsõdleges
Névjegyzékünkben fel kell vennünk a hívandó számokat a megfelelõ
személyekhez, és csak utána kapcsolhatjuk egy gyorshíváshoz.

A beállításhoz válasszuk ki a Tel alkalmazást,
majd a Menu / Settings / Speed dials parancsot. A megjelenõ lista elõször
csupa üres (empty) elemekkel lesz tele, kivéve az elsõt, amelyik a
hangposta hívására van fenntartva. Az egyik elem kiválasztása után az Add
number parancsgomb megnyomásával tudunk az elsõdleges Névjegyzékünkbõl
kiválasztani egy nevet. Ha az adott névhez több szám is tartozik, akkor azok
közül is választanunk kell egyet.

47. ábra. A gyorshívások beállításai

A beállítások után a Contacts (Névjegyzék)
alkalmazásban a névjegyeket megnyitva a kiválasztott számok után egy villámjel
jelzi a beállítás tényét. A beállítás viszont itt nem módosítható, csak ott,
ahol beállítottuk. A névjegy másik adatbázisba mozgatása esetén az összerendelés
megszûnik, és visszahelyezés esetén sem áll helyre.

TIPP.
Emlékeztetõként a Pulton egy feljegyzésbe felírhatjuk a
beállításokat arra az idõre, amíg meg nem tanuljuk, melyik számhoz, melyik
nevet rendeltük. Éppen ezért ne változtassuk gyakran a számokat, mert
akkor soha nem fogjuk megjegyezni, ki melyik gombbal hívható.

Hívásátirányítások kezelése

Számos olyan helyzet adódhat a mindennapi életünkben, amikor
a hívásokat nem a saját számunkon akarjuk fogadni, ezért arról a telefonról
átirányítjuk a hívásokat egy másik számra.

Ilyen lehet például, ha vételi körzeten kívül
tartózkodunk, de az adott helyen egy másik telefonszolgáltató biztosít számunkra
lefedettséget, és van is olyan telefonszámunk. Egyszerûbb eset pedig az, amikor
a kommunikátort nem akarjuk magunkkal vinni, és helyette egy másik, kisebb
telefont teszünk zsebre, amelyen az átirányított hívásokat tudjuk fogadni, de az
SMS-t, faxot nem, azonban nincs is rá szükségünk.

A Nokia 9110-esnél a profilbeállítások része a
hívásátirányítás is, így a profil átváltásával az átirányítást is aktiválni
lehet. A Nokia 9210-es viszont ezt nem tartalmazza, így itt csak a
menükbõl lehet elõcsalni az átirányítást. Válasszuk ki a Menu / Settings /
Network services / Call diverting parancsot, ahogy az ábra is mutatja.

48. ábra. A telefon sokféle szolgáltatást
támogat

49. ábra. A hívásátirányítások beállítása sok
lépésbõl áll

A Check status parancsgombbal lekérdezhetjük a
jelenlegi beállítást, míg a Change hatására megjelenik a választási
lista, ahol kiválaszthatjuk, hogy hová akarjuk a hívást átirányítani
(kikapcsolás, hangposta vagy beírt telefonszám).

A külsõ telefonrészen az alábbi úton érhetjük el
ugyanezt. Menu / Call divert - Select / Divert all ... calls - Select /
Activate - OK / To other No. - OK / Number: 06101234567 - OK. A beállítás
végeztével a kapcsolat bontása gombbal léphetünk ki a leggyorsabban.

Láthatjuk, hogy ez a módszer nem éppen a leggyorsabb,
de nincs is más választásunk. Ráadásul a program nem jegyzi meg a legutóbbi
átirányítási számot, így azt mindig be kell írni, vagy ki kell keresni a
névjegyzékbõl.

Van azonban egy jobb módszer! A hálózati kódokkal is
meg lehet adni az átirányítást, de azt elõbb el kell tárolni az alapértelmezett
névjegyzékben. Ebben az esetben pedig fennáll az a probléma, hogy a
kódos és a kódok nélküli telefonszám kétszer lesz benne a
névjegyzékünkben, így a hívás során nem lehet azonosítani a hívót, aki errõl
a számról hív bennünket.

TIPP. Az
átirányítási kódokkal megtûzdelt telefonszámot tároljuk el a Pager
mezõben. Ez ugyanis egy olyan eszköz, amelyet hívni lehet, de innen hívás
nem érkezhet! Ezt a kommunikátor is tudja, és nem is nézi végig egy
beérkezõ hívás esetén a Pager mezõket.

Egy példa minden hívás átirányítására és törlésére:

Pager: **21*06201234567#

Pager: ##21#

A hálózati kódokat a mobilszolgáltató ügyfélszolgálatától meg
lehet kérdezni, és bármelyik más átirányítás esetén használható. Gyorshívásként
használva pedig az átirányítás egyszerûvé válhat.

Telefonos szolgáltatások igénybevétele

Egyre több olyan telefonos szolgáltatás indul, amelyeket a
telefon nyomógombjaival lehet vezérelni. Ilyen például az ügyfélszolgálatok
hangmenüje is, amelybõl nagyon sok fontos információt ingyen megtudhatunk
anélkül, hogy kezelõszeméllyel beszélnünk kellene.

Vannak ennél bonyolultabb szolgáltatások is, amelyeknél
bizonyos kódokat is be kell írni, vagy talán hosszadalmas ismertetõk
meghallgatása nélkül szeretnénk a szükséges információhoz hozzájutni. Például
ilyen egy banki egyenleg lekérdezése.

Ehhez már érdemes használni a DTMF-kódokat, amelyeket
az adott cég névjegyénél helyezhetünk el, mint új mezõt. A DTMF-kód nem más,
mint azon billentyûleütések sorozata, amelyekkel a keresett információhoz
eljutunk a hangmenüben. Például a Pannon GSM-nél egy telefonszám tulajdonosának
adatait lekérhetjük SMS-ben. Ehhez az alábbi DTMF-kód szükséges: 51p06201234567pp1*

50. ábra. A parancsgomb csak hívás közben érhetõ
el

Ehhez fel kell hívnunk az ügyfélszolgálatot (143), meg
kell várnunk az elõzetes bemondásokat, és a hangmenü kezdetekor meg kell nyomni
a Send DTMF parancsgombot.

51. ábra. DTMF-kódok küldése várakozással és
egyéb jelekkel

A megjelenõ ablakban kiválaszthatjuk az elõre definiált
DTMF-kódok közül a megfelelõt, de a parancssorban kijelölve látható sort
módosíthatjuk is. Elküldeni a Send parancsgombbal lehet.

TIPP. A kódok
összeállításakor számoljunk a kényszerû szünetekkel is, amit a „P” betû
beiktatásával kérhetünk. Ezt egyébként telefonszámoknál is használhatjuk.

Banki rendszereknél ezzel a módszerrel például egyenleget is
lekérdezhetünk, de ilyen esetben már szükség van némi biztonságra. Nem írhatjuk
be az egész kódsort, mert azzal a biztonságot adó titkos kódot is be kellene
írnunk a telefonba, ami így láthatóvá válna. Azonban ez csak akkor következhet
be, ha a telefonunk illetéktelen kezekbe kerül.

TIPP. Titkos
kódok esetében szedjük szét a kódsort. Az elsõ elküldése után fejbõl írjuk
be a titkos kódot, majd küldjük utána a másik DTMF-kódsort. Illetéktelen
nem tudhatja, hogy melyiket kell elõbb elküldeni, másrészt a hiányzó kódok
nélkül nem is ér semmit az egész.

A DTMF-kódokat használhatjuk a hangpostafiók vezérlésére is,
ha annak eléréséhez szükséges. Lásd Tel / Settings / Voice mailboxes.

52. ábra. Hangpostafiókhoz szükséges DTMF-kódok
megadása

TIPP. A
kommunikátor használata során mindig arra törekedjünk, hogy a munkánkat a
megszokott idõ töredéke alatt végezzük el, és akkor fogjuk igazán
hasznosnak tartani ezt az eszközt. Ez egyébként minden másra is igaz...

Weblapok kezelése

A számítógépen használt webböngészõ programot általában
egérrel kezeljük, bár lehetne billentyûzetrõl is, de az erõltetett lenne, hiszen
itt egymástól akár távol esõ helyeken kell hiperhivatkozásokat kiválasztani. A
kommunikátoron viszont egy kisebb kijelzõn megjelenõ weblapon kell valahogyan
navigálnunk, és lehetõleg gyorsabban, mert a mobilon történõ böngészés
költségesebb.

Ezért mindent el kell követnünk annak érdekében, hogy a
lehetõ leggyorsabban elérjük az interneten található, számunkra fontos
információkat. A dolgunkat nehezítik a keretes (Frame) weblapok, de
szerencsére a kommunikátor ezeket „rugalmasan” kezeli.

Normál weblapok

A felkeresett webhelyeken a weblapok elrendezését illetõen
általában kétféle típussal találkozunk, a keretessel (Frame) és a
normállal. A normál weblap görgethetõ, és az azon lévõ hiperhivatkozásra
kattintva ugyanabban az ablakban jelenik meg a kért újabb weblap.

53. ábra. Webböngészés teljes méretû kijelzõn

Az ilyen lapokon könnyen tudunk haladni, és a megjelenésük
nagy valószínûséggel egyezni fog azzal, amit a számítógépen látnánk. Mivel a
weblap tervezett szélességi mérete általában több, mint a 640 pixel, ezért a lap
tartalma csak teljes méretû kijelzõn fog kiférni, és a nagyítási értéken is
csökkentsünk egyet.

TIPP. A
webböngészés során alapvetõen fontos, hogy a billentyûkombinációkat fejbõl
tudjuk, mert azzal jelentõsen meggyorsíthatjuk a weblapok kezelését. Nem
kell sokat megjegyezni, és egyszerûbb, mint a menükben keresgélni.

A megadott címrõl megérkezett weblapot a kurzormozgató
nyilakkal tudjuk görgetni. A Chr+ nyilakkal lapozni tudunk, és ez
az egérmutató megjelenítése alatt is mûködik. A Ctrl+Chr+ fel-le nyilakkal
a weblap elejére és végére ugorhatunk, így ha tudjuk kb. hol keressük az
információt, akkor azt gyorsabban elérhetjük.

TIPP. Kapcsoljuk
be a Ctrl+Q-val az egérmutatót, és lapozva haladjunk az oldalon a
Chr+ nyilakkal. Ha a keresett újabb hiperhivatkozást megtaláltuk,
akkor a nyilakkal az egérmutatót irányítsuk rá a célra, és Enterrel
válasszuk ki.

A kommunikátor webböngészõjének az egérmutató az egyik
különlegessége, hiszen a készüléknek nincs külsõ egere, de egérmutatója van. A
számítógépen elérhetõ a Kisegítõ lehetõségek témakörben a kurzormozgató
billentyûkel mozgatott egérmutató, így az nem ismeretlen, csak kevesek által
használt.

Az egérmutató elõnye, hogy pontosan rá tudunk mutatni
egy hiperhivatkozásra, ami például egy kép adott pozíciója esetén nagyon
hasznos. Amikor rámutatunk egy hiperhivatkozásra, akkor az Entert egyszer
megnyomva megjelenik egy buboréksúgóban a hivatkozási cím. A számítógépes
webböngészõnél ilyenkor az állapotsorra szoktunk pillantani. Ha a címet ki
akarjuk választani, akkor újra nyomjuk meg az Entert, és az oldal
lehívásra kerül.

TIPP. A
Ctrl+T-vel már a böngészés elején váltsunk teljes méretû
megjelenítésre, és a nagyítóbillentyûkkel (Chr+<,>) elõre állítsuk
be az ideális méretet. Mindig emlékezzünk arra, hogy ez már az utolsó
kicsinyítési méret-e, mert a további kicsinyítés esetén a legnagyobb
méretre vált, ami idõbe és így feleslegesen kidobott pénzbe kerül.

A nagyítási méret megváltoztatása esetén az oldalt a
webböngészõ újratördeli, és ismét az elejére kerülünk. Ezért fontos, hogy elõre
beállítsuk a kívánt nagyítási méretet, mert nem lehet a weblap egy adott
részletét kinagyítani, csak az egészet.

TIPP. A jobb
oldali parancsgombok a teljes méretû kijelzõ esetén is elérhetõk. Nyomjuk
meg az egyik gombot, és megjelennek a feliratok, amelyek ekkor veszik a
parancsot.

Keretes weblapok

Navigálási szempontból keretesnek mondunk egy weblapot, ha az
nem egy, hanem több weblapból áll. Ilyenkor a terület részekre van osztva, és
minden részbe egy-egy weblap kerül betöltésre. Az egyik például a fõbb linkeket
tartalmazza, amelyekre kattintva a másik keretbe töltõdik be a lehívott weblap.

Ilyenkor a keretes felosztás miatt a
hiperhivatkozásokat tartalmazó weblap továbbra is látható marad, de a másik
keret tartalma folyamatosan változik a böngészésünknek megfelelõen. A módszer
elõnye, hogy egy adott csoportba tartozó weblapok sora böngészhetõ át gyorsan és
anélkül, hogy keresni kellene a linkeket.

54. ábra. Példa a keretes weblap használatára

Az ilyen weblapok böngészésekor az egérmutatót jelenítsük
meg, mutassunk egy üres területre, kattintsunk (Enterrel), és az így
kijelölt lapot tudjuk görgetni, már ha erre szükség van. Ezért keretes weblapok
esetén az egérmutatóra még nagyobb feladat hárul, mint más esetben.

TIPP. Ha az
egérmutatót nem akarjuk használni, akkor a keretek között a
Ctrl+Tab-bal is válthatunk. A Tab-bal végig lépkedhetünk a
hiperhivatkozásokon, amelyek tartalmát a jobb felsõ sarokban felbukkanó
buboréksúgó írja ki.

A keretes weblapokat azonban, mint a fenti példa is mutatja,
számítógép terjedelmes képernyõjére tervezték, ezért megeshet, hogy a navigációs
célt szolgáló keret a kommunikátor kijelzõjén túlzottan sok helyet foglal el. Ha
a megjelenített weblap is tartalmaz linkeket az elõzõ oldalakra való
visszajutáshoz, akkor akár ki is léphetünk a keretbõl, hogy csak az adott oldal
jelenjen meg a webböngészõben.

Ehhez válasszuk ki a Menu / File / Open / Frame as
new page parancsot, mire az aktuális keretben lévõ lap a teljes
böngészõablakot el fogja foglalni. A továbbiakban ebben az ablakban
folytathatjuk a böngészést. Ennek feltétele, hogy hasznos hiperhivatkozások
legyenek a weblapon is, ami bizony sok esetben lemarad, mert a webhely gazdája
feltételezi a keretben történõ böngészést.

TIPP. Ha a
keretek a kommunikátoron feleslegesen sok helyet foglalnak el, de fontos
lenne azok további megjelenítése, akkor nem kilépni kell belõlük, hanem át
kell méretezni azokat. Ehhez válasszuk ki a Menu / View / Change frame
sizes parancsot, és a nyilak irányába mozgassuk el a határvonalat,
majd az Enterrel véglegesíthetjük a módosítást.

Erre általában olyankor kerülhet sor, ha a keretbe tervezett
linkek a számítógépen használt betûtípussal több helyet foglalnak el, mint a
kommunikátoron. Ilyenkor feleslegesen széles lesz a keret, és nem történik baja,
ha kicsit keskenyebbre vesszük a méretét.

Szintén hasznos dolog, hogy a keretes weblapok
tartalmát elmenthetjük fájlba. Ha valami fontos információt találunk, akkor
válasszuk ki a Menu / File / Save / Save frame as... parancsot. A weblap
eredeti nevével menthetjük el a fájlt a megjelenõ tallózóablakban, az
alapértelmezett dokumentumok mappánkba.

55. ábra. A weblap tartalmának elmentése
fájlként

Vigyázzunk, hogy mit választunk ki, mert a Save page as
parancs a kereteket leíró weblapot menti el. Ezen szöveges tartalom nincsen, így
számunkra haszontalan. A Save target as parancs egy kijelölt
hiperhivatkozás által meghatározott weblapot ment el anélkül, hogy
megjelenítené. Ez akkor hasznos, ha tudjuk, hogy mit találunk az adott weblapon,
és éppen ezért nem is akarjuk megjeleníteni.

A keretek alkalmazása

A kommunikátoron lévõ webböngészõvel elvileg van lehetõségünk
arra, hogy a számítógépes böngészéshez hasonlóan órákon át nézelõdjünk, de ez
mobil percdíjakon valószínûleg nem elterjedt. Gyakoribb inkább az, hogy
törekszünk a gyors információgyûjtésre, hogy az minél kevesebb idõnkbe és
pénzünkbe kerüljön.

Ezért például egy jól összeállított könyvjelzõsor
segíthet abban, hogy a számunkra szükséges helyeket a lehetõ gyorsabban
végigjárjuk. Van azonban egy másik módszer is, igaz ehhez weblapszerkesztési
ismeret is kell, illetve számítógép vagy kiegészítõ alkalmazás.

Ha van számítógépes kapcsolatunk, akkor készítsünk egy
olyan weblapot (például a Jegyzettömbben), amely definiál egy keretet, és
annak egyik területén megjeleníti a kedvenc helyeinkre mutató hiperhivatkozások
sorát. Ezt nyitólapként elhelyezve nincs más dolgunk, mint a linkeket végigjárni
a napi böngészés során, amelyek tartalma az alsó keretbe fog betöltõdni.

56. ábra. A keretes weblap saját navigációra is
felhasználható

A nyitóoldal definíciója így néz ki: (index.html)

<HTML><HEAD><TITLE>Nokia
9210 kommunikátor</TITLE></HEAD>

<FRAMESET
ROWS="20,*" BORDER="0">

<FRAME SRC="tartalom.html"
NAME="tartalom">

<FRAME SRC="Bookmarks.html"
NAME="LAP">

</FRAMESET></HTML>

A tartalom.html kódja az alábbi lehet:

<HTML><head><base
target="LAP"></head>

<BODY
bgcolor="#B0FFD0" topmargin="0" leftmargin="0">

<table
width=100%><tr>

<td><a href="Bookmarks.html">Könyvjelzõk</a></td>

</tr></table>

</BODY></HTML>

A nyitóoldalon látható, hogy két keretet (Frame)
definiál, megadja mindegyik nevét és a bele töltendõ weblap forrását, ami
lehetne azonnal interneten elérhetõ weblap is. A címsorban olvasható cím is
innen származik. A tartalomjegyzéket adó fájl hiperhivatkozásait pedig
egy táblázatba helyezhetjük, mert így jobban el tudjuk azokat rendezgetni. A
lényeget igazából a kiemelt sor adja (<td>...</td>), amelybõl többet
beírva és a címeket módosítva több linket is elhelyezhetünk a lapon, amelyek
apró betûvel akár két sorban is megjelenhetnek.

TIPP. Az egyik
linknek választhatjuk a Bookmarks.html fájlt, amelyet a
webböngészõben lévõ könyvjelzõk elmentésekor hoz létre a program. Így azok
legfrissebb változatai egyszerûen elérhetõvé válhatnak weblapon is.

A könyvjelzõk weblappá alakításához válasszuk ki a
Bookmarks parancsgombot, majd az itt elérhetõ Menu / Bookmarks / Export
as HTML parancsot. Az így készített weblap elõnye, hogy azt a számítógépen
átszerkeszthetjük. A kommunikátoron pedig egy arra alkalmas kiegészítõ program
segítségével a linkek mellé rövid szöveges megjegyzést írhatunk, ami segít a
késõbbi tájékozódásban.

TIPP. Egy ilyen
egyéni keretes weblap nyitóoldalként is beállítható, amelyet utána a
Ctrl+Shift+H (Home) billentyûkombinációval gyorsan meg tudunk
jeleníteni. A Search page parancshoz rendelt címet viszont csak
menübõl érhetjük el.

Egy keretes weblapon a Ctrl+Tab-bal át tudunk lépni a
másik keretbe, ahol a nyilakkal azonnal görgethetõ az oldal tartalma, vagy
Tab-bal kiválasztható a keresett hiperhivatkozás.

57. ábra. Keretes weblapon a webböngészõnk
könyvjelzõi

WAP-böngészõ használata

Az interneten található információk megtekintésére többféle
módot is kínálhatnak a szolgáltatók, és nekünk mindig azt kell kiválasztanunk,
amely az adott helyzetben a legjobban megfelel. A WAP lehetõséget biztosít
egyszerûbb maroktelefonok használatával is információs oldalak és adatbázisok
eléréséhez.

A WAP-oldalak általában kis méretûek, mert a
maroktelefonok nem tudnak nagyobbakat megjeleníteni. Azonban a kommunikátorban
lévõ WAP-böngészõ program megjeleníti a nagyobb méretû oldalakat is, de ezt a
WAP-oldalt küldõ szervernek is tudnia kellene. Ezért fontosak az aktív
szerveroldali programmal (ASP, CGI, PHP) mûködõ WAP-oldalak, mert azok
képesek azonosítani a böngészõt, így a küldött tartalom mennyiségét is annak
megfelelõen tudják beállítani.

Információs oldalak

A mobilszolgáltatók mindegyike nyújt a felhasználóinak
különféle információkat, amelyeket témák szerinti rendezettségben találunk meg.
Ezek általában a napi hírek, idõjárás, a közlekedés és az aktuális menetrendi
adatok, illetve az adott helynek megfelelõ üzletek elérhetõségi adatai.

58. ábra. Az oldalak tartalma a tömör lényegre
törekszik

Ezek olyan általános információk, amelyekre egy-egy speciális
helyzetben lehet szükségünk. Azonban nem árt, ha az oldalak felépítésével
elõzetesen megismerkedünk, mert különben az adott helyzetben sok idõnk el fog
menni a keresgéléssel.

TIPP. Az
alkalmanként visszatérõ fontos adatok eléréséhez szükséges
hiperhivatkozásokat vegyük fel könyvjelzõként, így szükség esetén azonnal
hozzájutunk az adatokhoz. Ilyenek lehetnek például adott menetrendi lapok
vagy mozimûsorok,

Adatbeviteli ûrlapok

Az általános leíró jellegû információs oldalakon sok esetben
elõre megírt vagy adatbázisból kiemelt szöveget találunk. Ha viszont
lehetõségünk van az elektronikus leveleinket is lehívni a WAP-on keresztül,
akkor már meg kell adnunk az azonosítónkat is. Ezt a WAP-oldalon megjelenõ
ûrlapmezõbe írhatjuk be a jelszóval együtt, de megjelenhet bármilyen más
weblapokon megszokott ûrlapelem is.

59. ábra. Adatok megadása ûrlapmezõkben

Az adatokat sokféle módon elküldhetjük, de ez már a WAP-oldal
programozójának a dolga, nekünk csak az oldalon megjelent kiírások szerint kell
eljárnunk. A fenti példában egy hiperhivatkozásra kell kattintani, és a mezõkben
megadott adatokat a szerveren futó alkalmazás dolgozza fel (tárolja el egy
adatbázisba).

Egy másik példa látható az alábbi ábrán. Ezen legördülõ
listák és parancsgombok találhatók. A weblapokon megszokott legördülõ listák itt
szövegmezõként jelennek meg, de a kurzor nem villog benne. Kiválaszthatóvá válik
a Select (Kiválaszt) parancsgomb is, amire az alábbi ábrán látható
választólista jelenik meg. A fel-le nyilakkal kijelölhetjük a megfelelõ elemet,
és annak szövege fog utána a mezõben megjelenni.

60. ábra. A legördülõ lista itt kiválasztó
listaként jelenik meg

TIPP. További
ûrlapokat találnak a WAP-oldalaimon, ahol a Nokia WAP Toolkit mintalapjait
is kipróbálhatják.

A cím:
http://www.extra.hu/moricz/index.wml  vagy wap.moricznet.hu

A WAP-oldalon megjelenõ elemek sok esetben „rendezetlenül”
jelennek meg, mert a sortörések vagy új bekezdések a maroktelefonokon felesleges
üres sorokat eredményeznének. Ezért kicsit talán furcsán hat, hogy egy jobbra
elhelyezkedõ ûrlapmezõre nem lehet a jobbra nyíllal átlépni, csak a
lefelé nyíllal.

Az ábra bal oldalán található gombok a Tab
billentyûvel választhatók ki. Ezek a gombok elõször csak feliratként láthatók,
de ha átlépünk a Tab-bal, akkor azonnal a listában kiválaszthatjuk a
megfelelõ gombot, illetve itt listaelemet.

TIPP. Az oldal
hiperhivatkozása elküldhetõ SMS-ben a Menu / File / Send / As a short
message parancs segítségével. Az oldal tartalma úgy küldhetõ el, ha
azt elõbb kijelöljük a Ctrl+A-val, majd lemásoljuk a vágólapra, és
az elõbbi küldési parancsra megjelenõ SMS-szerkesztõ ablakban beszúrjuk
Ctrl+V-vel.

Céges adatbázisok használata

A szerveroldali programozás (ASP, CGI, PHP)
lehetõséget nyújt arra, hogy adatbázisokat írjunk és olvassunk, és azok
eredményeit WAP- vagy weblapokon jelenítsük meg. Pontosabban az elvégezhetõ
mûveletek sora ezen messze túlmutat, hiszen akár e-mailt vagy SMS-t is
küldhetünk egy-egy adat kiolvasásakor, gondoljunk csak a Pannon Online
rendszerére, ahol a belépést követõen azonnal kapunk egy SMS-t.

Az ilyen rendszerek elõnye, hogy például a WAP-oldalon
felkínált legördülõ listákkal, kapcsolómezõkkel, szövegmezõkkel egyszerûen
tudunk adatokat módosítani akár maroktelefonnal is. A kommunikátoron pedig a
kényelmes billentyûzet és terjedelmes kijelzõ segítségével komolyabb
adatbevitelt is megvalósíthatunk.

Az ilyen felhasználás elõnye, hogy egy adatbázis
egyidejûleg írható és olvasható weblapokon és WAP-oldalakon keresztül, így akár
fórum típusú üzenetváltás is megoldható rajta. Ha pedig egy cég eladási
adatbázisát tudjuk bármilyen módon módosítani, akkor sokkal pontosabb
információkat kaphatunk, mint a késleltetett adatbevitel esetén.

A céges adatok hatékonyabb védelmét szolgálja az a
megoldás, ha saját WAP-átjárót vagy saját WAP-os behívót telepítünk, illetve az
adatok internet felõli elérhetõségét letiltjuk. A kommunikátorban az ilyen
esetekben is elérhetjük az adatokat, amint azt a könyvjelzõ felvételénél
tapasztalhatjuk a látszólag sok „felesleges” adat láttán.

61. ábra. Egyéni adatbázisok

Amikor egy könyvjelzõt el akarunk tárolni, akkor azt el kell
neveznünk, és meg kell adnunk az oldal címét. Általános esetben másra nincs
szükségünk. A WAP access (elérés) listából a csatlakozási pontok közül
kiválaszthatjuk azt, amelyikkel az adott oldal elérhetõ. Ennek általában nincs
jelentõsége, de céges adatok elérése esetén fontos, hogy itt a céges behívót
válasszuk ki. Így amikor ezt a könyvjelzõt használjuk, akkor a program a
megadott csatlakozási ponton fog belépni.

Amennyiben lehetõségünk van a kiszolgálón az oldal
elérését bizonyos felhasználókra korlátozni, úgy a könyvjelzõ felvételekor adjuk
meg a szükséges nevet és jelszót is. Ez a név és jelszó nem azonos a
csatlakozásnál használt adatokkal, és ezek beírására csak akkor van szükség, ha
a WAP-oldal csak a rendszergazda által megadott azonosítással érhetõ el. Ennek
hiányában a mezõket hagyjuk üresen.

TIPP. Egyéni
adatokat tárolhatunk egy saját otthoni kiszolgálón is, amelyen legyen
telepítve Windows 95 vagy újabb rendszer, Personal Web Server
(pl. 4.0), és a Microsoft Access, ami az Office Professional
része. Az adatok így ASP-lapok segítségével akár webböngészõvel, akár
WAP-böngészõvel elérhetõk attól függõen, hogy az aktív oldalt hogyan írtuk
meg.

Az adatbázisban nemcsak számszaki adatokat tárolhatunk, hanem
szöveget is, amelyet WAP-oldalon elhelyezett szövegmezõbõl is feltölthetünk. Így
akár fórum típusú csevegés is megvalósítható WAP-on keresztül.

Elektronikus levelezés

Már az elõzõ részekben foglalkoztunk a levelezés
beállításaival, annak lebonyolításával, ezért most nézzük meg a további
lehetõségeket. Ha csak a Menu / File / Send almenü elemeire gondolunk,
amelyeket szinte minden dokumentumkezelõ programban megtalálunk, már akkor is
nagyon sokféle feladat oldható meg a levelezés segítségével.

Amikor viszont már túl sok feladatot végzünk el az
elektronikus levelezés útján, akkor meg kell osztanunk a munkát több postafiók
között, hogy azok kezelése ne legyen túlzottan költséges. Ehhez már szükségünk
lehet a mobilszolgáltatónk, és/vagy a rendszergazdánk, és/vagy az e-mail
fiókunkat biztosító cég szolgáltatásainak ismeretére. Ezek kombinációja tovább
egyszerûsítheti a napi munkánkat, és csökkentheti az arra fordított idõt.

E-mail üzenet indítása

Elektronikus levelet a legegyszerûbben a Messaging
alkalmazásban tudunk létrehozni a Write mail parancsgombbal. A megjelenõ
üzenetszerkesztõ ablakban megadjuk a címzettet, beírjuk a szöveget, és ha kell,
már küldhetjük is. A Menu / Attachments / Insert file parancs
segítségével akár fájlokat is csatolhatunk a levélhez, amelyeket például a
kommunikátoron készítettünk vagy módosítottunk.

Számunkra inkább a többi alternatív megoldás
érdekesebb, bár meggondolandó, hogy valóban hasznosabbak-e. Indítsuk el például
a File manager programot (vagy váltsunk át rá a feladatlistában),
és nyissunk meg egy dokumentumot. Ez lehet szöveg, táblázat, bemutató, kép,
hangfájl, és más hasonló dokumentum, amely alkalmazásának File
menüjében megtalálható a Send almenü. Ennek következménye viszont az
lesz, hogy sok alkalmazás fog egyidejûleg futni, ami sok memóriát foglal.

62. ábra. A feladatlistában lévõ programokat itt
is bezárhatjuk

Ez persze orvosolható úgy is, hogy a feladatlistában
kiválasztjuk a felesleges alkalmazást, és az End task parancsgombbal
bezárjuk azt. Azonban ez nem éppen a legjobb megoldás, mert úgy állítunk le egy
programot, zárunk be egy dokumentumot, hogy azt nem is látjuk. Bár el fogja
menteni a dokumentumban történt változtatásokat a kilépés elõtt, de ennek akkor
is van kulturáltabb megoldása.

TIPP. Egy
dokumentumot mindig úgy zárjunk be, hogy arra váltsunk át, nézzük meg
milyen állapotban van, hol tartottunk annak szerkesztésekor, mentsük el,
majd zárjuk be.

Nézzük tovább a programokat. Tegyük fel, hogy a
webböngészõben találunk valamilyen hasznos információt az interneten, amit el
akarunk küldeni e-mailben. Ilyenkor a Menu / File / Send / As a mail
parancs az oldal címét fogja kiemelni, és nem a tartalmát. Ha ez a célunk, akkor
már csak a címzettet kell megadnunk, és már küldhetjük is.

Ha viszont az oldal szöveges tartalmát akarjuk
elküldeni, akkor elõbb jelöljük ki a teljes oldalt a Ctrl+A-val, másoljuk
le a vágólapra a Ctrl+C-vel, indítsuk el a mûveletet az elõbbi módon, de
az üzenetszerkesztõben a cím alá szúrjuk be a vágólap tartalmát a Ctrl+V-vel.
Ezzel nemcsak az oldal címét fogjuk postázni, hanem még a szövegér is.

TIPP. Rövidebb
szöveg és a címzett fogadókészsége esetén küldhetjük a lap tartalmát
SMS-ben is. Ékezetes szövegnél vigyázzunk, mert a küldés lehet, hogy több
SMS-ben valósul meg, mint azt gondolnánk a szöveg terjedelmébõl!

Hogyan küldhetjük el e-mailben a WWW könyvjelzõinket?
Ha egyet kiválasztunk, akkor azt elküldhetjük, de ez eléggé körülményes megoldás
lenne. Helyette válasszuk ki a webböngészõben a Bookmarks parancsgombot,
majd a Menu / Bookmarks / Export as HTML menüparancsot. Az így kiírt
könyvjelzõket tartalmazó weblapot (HTML-fájlt) elküldhetjük e-mailhez
csatolva a File manager programból a Menu / File / Send / As a mail
paranccsal. A címzett pedig elmenti fájlként a csatolt dokumentumot.

TIPP. Az
e-mailben kapott weblapot mentsük el a helyi fájlrendszerünkben, majd
nyissuk meg, és a pontos hely és név ismeretében állítsuk be nyitóoldalnak
(Home page - Ctrl+H) vagy keresõoldalnak (Search page).

63. ábra. A fájlkezelõben kijelölt fájl
elküldése e-mailben

Hogyan küldhetjük el e-mailben a WAP könyvjelzõinket?
A megoldás itt is ugyanaz, mint az elõbb, de egy apró módosítással. A
könyvjelzõk exportálása itt is HTML-fájlba történik, de azt továbbra is csak a
webböngészõ programban tudjuk megnyitni.

A változtatás itt annyi, hogy a kapott weblapot nem
szabad sem megnyitni, sem nyitólapnak beállítani, hanem importálni kell a
meglévõ könyvjelzõink közé. Ha nem csak úgy ömleszteni akarjuk a könyvjelzõket,
akkor elõbb a Menu / File / New folder paranccsal hozzunk létre egy új
mappát. Utána válasszuk ki a Menu / Bookmarks / Import bookmarks
parancsot, keressük ki a kapott fájlt a fájlrendszerünkben, majd adjuk meg azok
új helyét.

64. ábra. Importálandó könyvjelzõk helyének
megadása

A fájlkezelõ programban megismert hasznos szolgáltatást más
fájlokkal is kipróbálhatjuk. Sõt, akár több fájlt is kijelölhetünk, és az így
kiválasztott küldési parancs hatására mindegyiket csatolni fogja az üzenethez.
Gyakoroljuk a Ctrl+ Shift+ nyilakkal és szóközzel történõ szelektív
kijelölést, így egyszerre megadhatjuk az összes elküldendõ fájlt.

TIPP. A nagyon
fontos dokumentumokat jelöljük ki, küldjük át az üzenetszerkesztõbe, majd
azt küldés nélkül zárjuk be. A fájlok másolata az üzenetbe ágyazva a
Drafts mappába kerül.

Levelek nyomtatása

Általában keveset foglalkozunk a dokumentumok nyomtatásával,
mert kevés nyomtató rendelkezik infraportos vevõvel, illetve a kommunikátoron
használt dokumentumok mérete az esetek többségében kicsi, így felesleges lenne
azokat kinyomtatni. Egy feljegyzés, egy SMS vagy egy WAP-oldal nem igazán az a
dokumentumtípus, ami egy A4-es lapot fontos információkkal meg tudna tölteni.

Amennyiben egy e-mailt szeretnénk kinyomtatni, úgy azt
megtehetjük a levél megnyitását követõen, de a tároló mappából is. Ebben az
esetben természetesen feltétel, hogy a levél legyen letöltve.

65. ábra. Megnyitott levél nyomtatása a
kiválasztott nyomtatóra

E-mailek esetében is ugyanúgy járjunk el, mint minden más
programban. Válasszuk ki a Menu / File / Printing / Print parancsát, és a
dokumentum oldalakra tördelését követõen a Print parancsgombbal
indíthatjuk a nyomtatást. Ha a megjelenõ nyomtatótípus nem megfelelõ, akkor az
Options parancsgombbal választhatunk másik típust.

66. ábra. Nyomtatás indítható a mappákból is

A nyomtatásnál a formátumot megõrzi, és a levél kap egy
fejlécet a fõbb adatokkal kitöltve (hasonlóan a PC-s levelezõprogramokhoz).
Új betûtípusokkal vigyázzunk, mert az elsõvel fogja megformázni a levél
fejlécét.

Egyéni postafiókok

Az interneten lévõ webkiszolgálókon szabadon elhelyezhetünk
saját fájlokat, amelyek rejtve maradnak mások szeme elõl, ha azokra nem mutat
hiperhivatkozás a nyilvános weblapokról. Azonban azt talán kevesen tudják, hogy
a postafiókunk legalább ilyen biztonságos tárolóhelye lehet a fájljainknak,
mivel ahhoz is csak nekünk van hozzáférésünk.

Így például a kommunikátoron lévõ fontos fájljainkat
akár el is küldhetjük e-mailben olyan postafiókra, amelyet csak mi nézünk meg.
Itt a fájljainkat tárolhatjuk, de a tartalmukat soha nem töltjük le, csak ha
valóban szükségünk van a benne lévõ csatolt fájlokra.

67. ábra. Postafiók raktárként való hasznosítása

Ilyen esetben a postafiók beállításainál adjuk meg, hogy
töltsön le minden fejlécet, így pontos képünk lesz a raktározott fájlokról. Az
idõközben szükségtelenné váló leveleket törölhetjük, így helyet szabadítunk fel
a tárolóban. Ez korlátozott méretû tárhely esetén fontos.

TIPP. Ha van egy
tömörítõ programunk, példáulZIPManager
Pro, akkor a fájlok így nagyon kevés helyet foglalnak, ráadásul a fájl
titkosítható is, így az illetéktelen behatoló sem tud vele mit kezdeni.
(A program Shareware, az internetrõl letölthetõ,itt.)

A postafiók szinkronizálását nyugodtan elvégezhetjük, mert
úgyis mindig csak az újonnan elküldött levelek fejléceit fogja letölteni, így a
mûvelet legfeljebb egy percet vesz igénybe.

TIPP.
Használhatunk többen, közösen is egy postafiókot, ha az például üzenetek
átadására szolgál. Ilyenkor nagyon ügyeljünk arra, hogy ne töröljünk
levelet csak mindenki közös megegyezésével.

Csatolások kezelése

Az elektronikus levelek fejléceinek letöltésekor csak a
feladó neve (és helytõl függõen az e-mailcímének eleje), a tárgysor
látható, illetve a rendezési szemponttól függõen a dátuma, ideje vagy a mérete.
A méretébõl már sejteni lehet, hogy az illetõ levél tartalmaz-e csatolást vagy
sem.

A Nokia 9210 használata során ez a kérdés nem annyira
fontos, mivel egy felkészült tulajdonos számára nem jelent megoldhatatlan
helyzetet a csatolt fájlok megjelenítése. Különösen, ha a fájlok formátumát
illetõen némi egyeztetés is történt, akkor nem érhet bennünket meglepetés, mivel
szinte bármilyen napi használatos dokumentumot meg tudunk jeleníteni a
kommunikátoron.

TIPP. Ha az
Other.SIS kiegészítést is telepítettük, akkor ZIP-fájlokat is ki
tudunk csomagolni, így a csatolt fájlok küldõinek jelezhetjük, hogy a
dokumentumokat tömörítve küldjék el. Ez a küldõnek és a fogadónak is
könnyebb és olcsóbb megoldás.

Az e-mailek letöltése után a mappanézetben már megjelenik a
levél ikonja mellett a gemkapocsikon, ami jelzi, hogy a levél csatolt
fájlokat tartalmaz. Ezek a levél megnyitása után érhetõk el az Attachments
(Csatolások) parancsgomb megnyomása után.

68. ábra. Csatolt fájlok mentése és megnyitása
többféle módon

A másik megoldás, hogy a levél alján lévõ gemkapoccsal
jelzett területre lelépünk a kurzormozgató nyilakkal, és Enterrel
megnyitjuk a kiválasztott fájlt. Azonban innen csak megnyitni tudjuk a fájlokat,
elmenteni nem. Pontosabban a megnyitó alkalmazásból a dokumentum a Menu /
File / Save / Save as paranccsal elmenthetõ, de akkor már célszerûbb elõbb
elmenteni, aztán megnyitni, mert így az e-mail bezárható, és nem foglalja
feleslegesen a memóriát.

Felhasználói tippek

V/4. rész: „Kapcsolatban a számítógéppel”

Készítette: Móricz Attila szakíró

A eddigi részekben a kommunikátort, mint önállóan kezelhetõ
eszközt ismerhettük meg, és nem függött egy-egy feladat megvalósítása a
számítógépes programok meglététõl. Ez egyfajta függetlenséget is biztosít a
tulajdonosoknak, másrészt szélesebb körû felhasználást tesz lehetõvé.

Azonban a felhasználók többsége számítógéppel is
rendelkezik, így lehetõsége van egyszerûen fájlokat átmásolni a kommunikátorra,
illetve más mûveleteket végrehajtani. Ebben a részben kizárólag azzal fogunk
foglalkozni, hogy a számítógép mennyiben segíti és egyszerûsíti le a mindennapi
munkánkat.

Elsõ lépésben telepítjük a programokat, amelyek
idõnként változnak, frissülnek, így szinte azonnal azzal kezdhetjük a munkánkat,
hogy megnézzük az interneten található újdonságokat. Azután a telepített
programokkal kipróbálunk minden olyan feladatot, ami a napi munkáink során
elõadódhat. Egyes fejezetekben óhatatlanul is elõfordulhat, hogy olyan programok
ismertetésére kerül sor, amellyel ön eddig még nem találkozott (például
Microsoft Outlook). Ebben az esetben mérlegelje a mûveletek hasznosságát, és ha
azokat jónak találja, akkor gondoskodjon a program beszerzésérõl.

A harmadik fõfejezetben a rendszergazdai feladatokat
tekintjük át. Azonban ha jobban belegondolunk, akkor mindenki a saját
eszközeinek a rendszergazdája. E részben megismerhetik, hogyan lehet az eddigi
rendszerismereteinket még jobban kamatoztatni, és hogyan frissíthetjük fel
magunk is az operációs rendszerünket. Erre ugyanis bárkinél szükség lehet, ha
idegen Shareware programokat telepít, különösen ha azok nem rendelkeznek „Nokia
OK” logóval. Ez ugyanis nem zárja ki a használatukat, csak nem szabad megijedni
attól, ha utána a teljes rendszerünket le kell formáznunk, és vissza kell
telepítenünk az összes alkalmazást. Nem olyan nehéz, ha valaki pontosan tudja a
lépéseit.

Ezek persze már egyesek számára bonyolultnak tûnõ
feladatok lehetnek, ami viszont az adott cégnél egy hozzáértõ informatikus
dolgozó munkáját igényli. Érdemes elgondolkodni azon, hogy az itt leírt
feladatokat egy önálló rendszergazdára bízva mennyire tudjuk segíteni a
kommunikátorral dolgozó személyek munkáját. Ezt kiegészíthetjük az elõzõ
részekben felvetett WAP-os és egyéb e-mailes tippekkel, és már láthatjuk is,
mennyi különleges feladatot végezhetünk el.

Alkalmazások telepítése

A kommunikátor dobozában található CD-ROM számos programot
tartalmaz, amelyeket a számítógépünkre vagy a kommunikátorunkra telepíthetünk.
Ezek egyrészt segítik a munkánkat, másrészt olyan lehetõségeket biztosítanak,
amelyeket nélkülük nem tudnánk elérni.

Egyes programokat a számítógépre telepíthetünk, amelyek
segítségével a számítógép és a kommunikátor közötti adatok cseréje oldható meg
különféle módon. A programok másik csoportja a kommunikátorra telepíthetõ
kiegészítõ alkalmazás, amelyek közül néhányról már volt szó az elõzõ részekben
(Other.SIS, Notes.SIS).

A PC Suite programcsomag

A Nokia telefonoknál már megszokhattuk, hogy egy ideje szinte
minden telefonhoz
letölthetõ
a PC Suite programcsomag, amelynek segítségével a telefon
névjegyzéke (telefonkönyve) és egyéb beállításai, adatai módosíthatók
egyszerûen a számítógéprõl. Ehhez általában szükséges vagy egy adatkábel, vagy
infrakapcsolat.

1. ábra. Számítógépes alkalmazások a
kommunikátorhoz

A Nokia 9210-hez kiadott PC Suite különbözik az elõzõ
változatoktól, és másként épül be a rendszerünkbe, mint azt megszokhattuk.
Például nincs külön fájlkezelõ program, mert közvetlenül az Intézõ
programba épül be. Így kezelése egyszerû, bár némileg eltér a megszokottól, de
ez nem akadályoz bennünket a gyors munkavégzésben.

Az elõzõ ábrán látható a PC Suite alkalmazás,
amelybe beépült néhány külön telepíthetõ kiegészítõ program. Ez a központi
alkalmazás, de az Intézõbe beépülõ fájlkezelést talán gyakrabban fogjuk
használni. A háttérben látható Multimedia converter pedig egy különálló
program a multimédia fájlok átalakítására. Láthatjuk a rendszertálcán is a
program két ikonját, amelyek elsõsorban kijelzõ funkciót látnak el.

A telepítés elõtti teendõk

Mielõtt nekiállnánk telepíteni a programokat a kapott CD-ROM
lemezrõl, nézzünk körül az interneten a
Nokia
9210

kommunikátorletöltési
oldalán, és ellenõrizzük, hogy nincs-e újabb változatú szoftver, mint ami a
CD-nken található.

Ha van, akkor célszerû elõbb azt onnan letölteni, mert
az utólagosan felfedezett programhibákat abban már valószínûleg kijavították.
Ennek ellenére természetesen használhatjuk azt is, ami a CD-n van, ha nem
akarunk az internetrõl ilyen nagyméretû fájlokat letölteni ( > 20 MB).

A futó programjainkat zárjuk be, mert a telepítés után
újraindítás következik, és akkor ez esetleg elkerüli a figyelmünket. A
kommunikátort még nem szükséges csatlakoztatni, csak a telepítés és újraindítás
után annak használatához.

Ezt követõen helyezzük be a CD-lemezt a meghajtóba,
amelyrõl elindul a keretprogram, ami végigkalauzolja önt a lemez tartalmán.
Mozgassa az egérmutatót, és amikor kéz alakúra vált, akkor kattinthat a
kiválasztott hiperhivatkozáson. Ezzel egy újabb oldal jelenik meg, vagy egy
program telepítése indul el.

TIPP. A CD-lemez
behelyezése után nyomja le a Shift billentyût a
számítógépen, és várja meg, amíg az beolvassa a CD adatait. Ebben az
esetben nem indul el az automatikus indításra szánt program. Ezt
más alkalommal is használhatja.

A telepítendõ programokat megtalálja a CD-n almappákba
rendezve, így nem szükséges a keretprogramot használnia. Elsõként a PC Suite
programot kell telepíteni, addig a többi sem használható.

A PC Suite program telepítése

Az alábbiakban a telepítési forrásunktól függõen járjunk el.

1. Eredeti CD behelyezése után várjuk meg a
keretprogram indulását, az abban foglaltak szerint haladjunk a PC Suite
programot keresve, majd az INSTALL linkre kattintsunk.

2. ábra. A PC Suite telepítésének indítása a
keretprogramból

A telepítés indításával a keretprogram nem zárul be, viszont
a telepítõ a végén újra fogja indítani a számítógépünket, errõl ne feledkezzünk
el. A többi programot is telepíthetjük innen, de a további módszerek
alkalmazásának lehetõségét is vizsgáljuk meg.

2. Eredeti CD behelyezése után nyomjuk le a Shift
billentyût, tartsuk lenyomva, amíg a CD azonosítása megtörténik. Amikor már
biztosan nem fog a keretprogram elindulni, akkor az Intézõ programban
jelenítsük meg a következõ ábrán látható mappát. <cd>:\Software for PC\PC
Suite\

Itt válasszuk ki a megfelelõ nyelvû telepítõprogramot (de:
német; en: angol; fr: francia), és indítsuk el Enterrel. A
továbbiakban kövessük a programban megjelenõ utasításokat.

3. ábra. A PC Suite program helye a
CD-ROM-lemezen

3. Internetrõl letöltött program esetében nem kell
keresnünk, mert ott a program, ahová a letöltés után helyeztük. Ebben az esetben
csak el kell indítani a telepítõprogramot.

Fontos! Ha már
telepítettük a program elõzõ változatát, akkor azt elõbb távolítsuk el a
Vezérlõpult / Programok hozzáadása/ eltávolítása (Control Panel / Add/Remove
programs) ablakában, és ha szükséges, indítsuk újra a számítógépet.

A telepítõprogram betöltése után kicsomagolja magát az
alapértelmezett TEMP mappánkba, majd megjelenik egy varázsló. Olvassuk el a
megjelenõ feliratokat, de általában semmi beavatkozásra nincs szükség,
kattintsunk mindig a Next gombra. Ezzel elfogadjuk a telepítési helyet, a
Start menün belüli megjelenés helyét.

Ezt követõen felmásolja a szükséges fájlokat, majd
átvált a Setup Complete ablakra, ahol felkínálja az újraindítás
lehetõségét. Rádiógombbal kell választanunk, hogy azonnal (Yes) újra
akarjuk-e indítani a számítógépet vagy csak késõbb (No). Válasszuk ez
utóbbit, majd zárjuk be az idõközben megnyitott ablakainkat, és indítsuk újra a
gépünket.

A programok elsõ indítása

Az újraindítást követõen találunk az asztalunkon egy ikont,
amely segítségével a kommunikátor fájlrendszerét érhetjük el. Azonban az elsõ
használatnál ez a próbálkozásunk sikertelen lesz, amint azt a következõ ábrán is
láthatjuk (ez nem hiba, csak még az azonosítás hiányzik).

4. ábra. A kommunikátor elérésének elsõ
kísérlete

Az „Unknown device” ikonra duplán kattintva egy
felbukkanó üzenetablakból tudjuk meg, hogy az azonosításhoz elõbb el kell
indítanunk a PC Suite programot. Ezt a Start menüben találjuk meg,
indítsuk is el.

5. ábra. A csatlakoztatott kommunikátor
azonosítása

Ebben a párbeszédablakban adjunk egy nevet a
kommunikátorunknak, amelyet a késõbbiek során a mappák elnevezésekor és az
eszköz azonosításakor fog a program használni.

Ezután megjelenik egy újabb ablak, amelyben
létrehozhatunk új feladatokat (Create Tasks), de ennél most minden
kapcsolómezõt töröljünk, és csukjuk be a ablakot. A feladatok létrehozására majd
késõbb kitérünk. A párbeszédablakok bezárása után megjelenik a program ablaka,
amely állapotsorában már láthatjuk a csatlakoztatott eszköz megnevezését ás
állapotát (Windows XP magyar nyelvû változatban).

6. ábra. A PC Suite megjelenése az elsõ
telepítés után

Elkezdhetünk ismerkedni a programmal, de részletes
ismertetésükre a további fejezetekben kerül sor. Most zárjuk be az ablakot,
hiszen valójában nem is ezt a programot akartuk megnyitni, hanem az asztalon
található kommunikátor ikonjára nyíló mappát.

Valójában már az azonosítás után átválthattunk volna az
Alt+Tab-bal a kommunikátor mappájára, mert már akkor elérhetõvé váltak a
memórialemezek, de az ablak a háttérben volt, ezért elkerülte a figyelmünket. A
memóriák meghajtóként láthatók, és ugyanúgy tallózhatók a mappái, mint
számítógépünk esetében, csak a megjelenítési idõ kicsit hosszabb, hiszen a
kapcsolaton keresztül történik az adatok mozgatása.

Fontos! A
memórialemez (RAM Disk) ugyanúgy fájlrendszerrel rendelkezik, mint a
számítógépünk lemezmeghajtói, de fizikailag a memóriában található, tehát
nem valamilyen lemezen.

Érdemes az eszköztár Mappák (Folders) gombjával vagy
más módon megjeleníteni a fanézetet is, hogy felépítésében lássuk a mappák
elhelyezkedését. Ezt figyelhetjük meg az alábbi ábrán (Windows XP HU).

7. ábra. A kommunikátor meghajtóinak böngészése
az Intézõben

Ezt követõen már nem kell a PC Suite programot
elindítani ahhoz, hogy az Intézõben tallózhassuk a kommunikátor mappáit.
Így a közvetlen fájlmásolásokat végezhetjük ebben a programban, míg az egyéb
beállításokat és szinkronizálásokat a PC Suite-ban.

Ikonok a rendszertálcán

Az elsõ ábra egy olyan képernyõképet mutat, amelyen látható a
rendszertálca is (System Tray; a tálca jobb oldali része). Ezen
két ikon tartozik a programunkhoz. Az egyik a kapcsolat állapotát jelzi zöld és
kék színû csatlakozókkal, amely helyett két felváltva villogó ikon jelenik meg,
ha adatforgalom van a kommunikátor és a PC között.

A másik ikon lapokat és nyilakat ábrázol, amely a
megosztott vágólapot szimbolizálja. Ez a CopyAnywhere szolgáltatás
kijelzõjeként mûködik, illetve annak engedélyezése és tiltása végezhetõ el az
ikon segítségével (ismertetése további fejezetben megtalálható).

TIPP. Ha az
ikonok jelzik a csatlakoztatást, de az Intézõben mégsem érjük el a
kommunikátort, akkor a Windowsból jelentkezzünk ki majd vissza, és a
kapcsolat helyreállhat.

A további programok telepítése

A PC Suite telepítésével hozzájutottunk a legfontosabb
programhoz és összetevõkhöz, amelyekkel fájlokat és adatokat mozgathatunk a
kommunikátor és a számítógép között. Egy olyan kezdõ felhasználónak, aki ezelõtt
nem használt Nokia mobiltelefont, nincsenek multimédiás fájljai, és más
kommunikátorát sem kell menedzselnie, annak jószerivel nincs is szüksége más
programokra.

Azonban mindenképpen érdemes megismerkednie a további
lehetõségekkel, amelyekkel további hasznos szolgáltatásokat tud igénybe venni. A
cégek informatikai vagy titkársági dolgozói számára pedig elengedhetetlen a
többi összetevõk telepítése, amelyekkel teljes körûen menedzselheti a cégnél
lévõ kommunikátorokat.

Az alábbi alfejezetekben ismertetésre kerülõ
programokat az elõzõekhez hasonlóan megtalálhatjuk a CD-ROM-on a „Software for
PC” almappáiban. Azonban elõzõleg ha lehetõségünk engedi, akkor ellenõrizzük az
interneten a Fórum Nokialetöltési
oldalain, hogy nincs-e az illetõ programnak újabb változata.

Multimedia converter

A kommunikátor színes kijelzõje, hangszórója és a telepített
szoftverei révén képes hang- és videofájlokat lejátszani, de ezeket
elõzetesen át kell alakítani más formátumra.

Ezt a mûveletet végzi el a program. A telepítéssel sok
gondunk nem lesz. Indítsuk el az önkicsomagoló EXE-fájlt, és a megjelenõ
varázsló által felkínált telepítési hely, illetve Start menün belüli almappa
helyzetét módosíthatjuk. Ha nincs okunk a paraméterek módosítására, akkor a
Next gombra történõ többszöri kattintással haladjunk végig a telepítõn, és
már használhatjuk is a programot. Újraindítás nem szükséges.

A programot azonnal ki is próbálhatjuk. Indítsuk el a
Start menübõl, és a megnyitás ablakában keressünk egy hangfájlt,
akár a Windows MEDIA
almappájában. Utána kattintsunk a Convert gombra, és már kész is az
átkonvertált hangfájl, amelyet a jobb oldali ablakrészben lévõ lejátszás gombbal
meg is hallgathatunk. Az új fájlt a mentés gombbal mentsük el, és másoljuk át a
kommunikátorra.

TIPP. A
CD-lemezen a \Documents\Additional files mappában számos hangfájlt
találunk, amelyeket telepíthetünk, de magunk is átkonvertálhatunk és
átmásolhatunk a kommunikátorra. Ugyanitt háttérképek és videók is
találhatók.

8. ábra. A Nokia Multimedia converter hangfájl
konvertálásakor

A Windows egyik rendszerhangján elvégzett próba eredménye
látható az ábrán (a képek hangfájl esetén csak illusztrációként szolgálnak az
ábrán).

Beépülõ modulok

Haladjunk tovább a CD-ROM „Software
for PC” almappáin, és telepítsük a többi programot is. Az Upgrade
software mappában a
setup.exe programot kell elindítani a telepítéshez, ami a nyelv
kiválasztása után egyszerûen feltelepül. Hasonlóan járjunk el majd az
Administrator suite programmal is.

TIPP. Ne keressük
egyik programot se önállóan indítható alkalmazásként, mert nem fogjuk
megtalálni. A telepített programok beépülnek a PC Suite
alkalmazásba.

Ennél azonban a varázsló utolsó oldalán találunk egy
kapcsolómezõt, amely beikszelt formájában engedélyezzük a Nokia PC
Connectivity SDK 2.0 telepítését. Ez a bonyolult elnevezése ellenére a
gyakorlatban egy újabb ikont jelent a rendszertálcánkon, amely más Nokia
telefon csatlakoztatása esetén írja ki a kapcsolódás állapotát.

TIPP. Erre a
programra csak akkor van szükségünk, ha elõzõ Nokia mobiltelefonunkról
akarunk adatokat áttölteni a kommunikátorra. Semmilyen más célt nem
szolgál, így ha nincs rá szükségünk, akkor ne telepítsük, mert a
kommunikátoros kapcsolatunkban is apró fennakadásokat okozhat.

Elõször itt is jóvá kell hagynunk a varázslóban a telepítés
helyét, majd csatlakoztassuk azt a mobiltelefont, amelyikrõl az adatokat át
akarjuk tölteni. Ekkor csak a csatlakozást ellenõrzi, de az áttöltésre nem kerül
sor. Bármelyik kapcsolódási formát is használjuk, a kiválasztott portnak
mûködnie kell a Windowsban.

9. ábra. A sikeres csatlakozás jele Windows XP
környezetben

Fontos! A port
felismerését akadályozhatja, ha futnak a kommunikátornál használatos
háttérprogramok. Ezért a mûvelet elõtt a rendszertálcáról zárjuk be
mindkét programot!

A csatlakoztatás elmaradhat abban az esetben, ha a programot
például egy rendszergazda telepíti, és a telepítés idején nem rendelkezik a
késõbbek során használandó telefonnal. Ilyenkor az elõzõ ábrán látható
portlistából válassza ki a megfelelõt. A Next gombbal továbblépve a
fájlok felmásolása megtörténik, majd a varázsló újraindítást kér.

A modem telepítése

A kommunikátorunk a számítógéphez csatlakoztatva (például
a kapott adatkábellel) modemként is mûködhet, így akár a Windowsban
telepített programjainkkal kényelmesen internetezhetünk. Ehhez pedig nem kell
vezetékes telefonvonal és modem, mert ezeket a kommunikátorunk és a mobil
elõfizetésünk tartalmazza.

Válasszuk ki a Windowsban a Vezérlõpult (Control
Panel) / Modem ikonját, majd a megjelenõ párbeszédablakban a Hozzáadás
(Add) gombot. A megjelenõ varázsló ablakában pedig kapcsoljuk be a „X
- Ne ismerje fel a modemet. Modem kijelölése a listából” kapcsolómezõt. A
következõ ablakban kattintsunk a Saját lemez (Have a disk) gombra, és
adjuk meg a leírófájl helyét:

<cd>:\Software
for PC\Modem drivers\ mappa.

10. ábra. Nokia 9210 modem telepítése Windows
Me-ben

A megjelenõ listából válasszuk ki a telepítendõ modemet.
Amint látjuk a modemek azonosak, csupán a nevükkel jeleznek bizonyos elõzetes
beállításokat, amelyeket viszont nekünk ismernünk kell.

A választható sebességet a mobilszolgáltató
GSM-hálózatán elérhetõ maximális sebesség határozza meg, míg a csatlakozás
módját (infra vagy kábel) a mi lehetõségeink. Jelenleg az alábbi adatokat
vegyük figyelembe. Mindhárom mobilszolgáltatónál elérhetõ a V.110 ISDN, de a
maximális sebességnél 9600 (Westel), 14400 (Vodafone), 38400
(Pannon GSM) értékek közül választhatunk. A következõ lépésben a csatlakozás
portját (COMx) kell megadni, és már készen is vagyunk.

Letöltés az internetrõl

Az elõzõekben már sokat emlegettük, hogy programokat
tölthetünk le az internetrõl, de nézzük meg a végrehajtás módját. Abból az
alapfeltételezésbõl indultunk ki, hogy ön rendelkezik számítógéppel, telepített
operációs rendszerrel (például Windows 9x vagy újabb változattal). Ezen
van egy webböngészõ program, a gépben telefonvonalra csatlakoztatott és
telepített modem, vagy az elõzõekben telepített Nokia 9210 modem
csatlakozó kommunikátorral. Szükséges még egy telefonos hálózati ikon (dial-up
connection), amellyel az internetre csatlakozhatunk, illetve érvényes
elõfizetés.

Ebben az esetben csatlakozzunk az internetre, majd
jelenítsük meg a webböngészõ programunkban a
forum.nokia.com címen lévõ
weblapot. Ezen a helyen találunk például leírásokat, letölthetõ programokat a
Nokia telefonunkhoz, de akár fejlesztõi CD-ket is igényelhetünk. Ehhez
regisztrálni kell magunkat, de megéri, mert így a gyakran látogatott oldalakat
könyvjelzõként vehetjük fel a lap jobb felsõ sarkában, ami leegyszerûsíti a
webhely használatát.

11. ábra. A frissebb programjaink lelõhelye a
Fórum Nokia

Az elsõ használat során az alábbi linkeken haladva jutunk el
a Nokia 9210 kommunikátor letöltési oldalára. (Azért a lépéseket írom
le, mert a címek változhatnak, de az elérés módja nem, másrészt így más termékek
támogatását is megtalálják, ami még hasznos lehet.)

Kezdõlap:
http://forum.nokia.com

Linkek:Product
Support,
Nokia
Communicators,

folytatás:Nokia
9210,Download.

12. ábra. A letöltés módja a Forum Nokia
weblapjairól

A letöltési oldalon találunk sokféle PC-s és kommunikátorra
írt programot, amelyeknél fel van tüntetve a méret, a nyelv, és a közzététel
dátuma, ami nagyon fontos adat. Nem emlékezhetünk pontosan a legújabb változatok
verziószámára, de a dátumból látjuk, hogy arra esetleg szükségünk van-e vagy
sem.

A programnak látszó hiperhivatkozásokra rámutatva az
ábrán is láthatjuk, hogy elõbb egy weblapot kell megtekintenünk, amelyen a jogi
útmutatás megtekintése után a lap alján található gombra kattintva indulhat a
letöltés.

TIPP. A gomb
valójában hiperhivatkozás, így a jobb egérgombbal is rá lehet kattintani,
ami például PDF-dokumentumok esetében hasznos, mert így külön fájlként is
letölthetjük.

Mivel a weblapon a SIS-fájlok is megtalálhatók, ezért azokat
közvetlenül a kommunikátorral is le lehet tölteni, ha arra lenne szükség.
Idõnként érdemes ellátogatni erre az oldalra, hogy ellenõrizzük, kerültek-e ki
újdonságok az oldalra, amelyre szükségünk lehet.

Szintén a Nokia weblapjairól – de egy másik helyrõl –
kiindulva juthatunk el az alábbi címre, amelyen a Nokia által ajánlott cégekrõl
és programokról olvashatunk rövid ismertetõket. Ezek a cégek a kommunikátorhoz
készítenek programokat, és többségében rendelkeznek a hitelességet igazoló „Nokia
OK” logóval.

Ajánlott helyek:

http://www.nokia.com/mobilecity/communicator.html

13. ábra. A hitelességet igazoló „Nokia OK” logó

Az ismertetõ oldalakon linkeket is találunk az illetõ cégek
honlapjára, ahonnan a meghirdetett programok letölthetõk vagy megvásárolhatók. A
célhelyen a programok helye megváltozhat, így lehet, hogy azokat keresnünk kell.

A keresõprogramok segítségével is rátalálhatunk
sok cég és magánszemély honlapjára,

levelezõlistákra, amelyek a kommunikátorral foglalkoznak. Ezek többségén nem
fogjuk megtalálni a „Nokia OK” logót, így fenntartásokkal, de azokat a
programokat is kipróbálhatjuk.

Fontos!
Amennyiben Ön úgy érzi, hogy nem tudja a rendelkezésére álló ismeretekkel
a kommunikátora rendszerét teljesen mûködõképes állapotba helyezni, úgy
inkább kerülje el az ismeretlen helyekrõl történõ programletöltéseket.

Leírásokat, programokat és más helyekre vonatkozó
információkat találunk még a
www.smartphoneuser.com
címen, ahonnan kéthetente PDF-ben megjelenõ angol nyelvû hírlevelet is
letölthetünk.

Számítógépes kapcsolat

Miután telepítettünk mindenféle programot a számítógépünkre,
kezdjük el használni azokat. Látni fogjuk, hogy nagyon sokféle feladat
megoldására alkalmasak a programok, de sokszor oda kell figyelnünk, hogy mit
teszünk, illetve mit tesz a program, mert meglepetések érhetnek (például a
nem kívánt konvertálásokat nem egyszerû kivédeni).

TIPP. A
kommunikátor használata bizonyos megszorításokkal jár, hiszen kisebb
helyen, kisebb fájlokkal kell dogoznunk. Ez azonban jó is, mert ha ezt a
kompromisszumot el tudjuk fogadni, akkor a számítógépes munkánkban is
alkalmazhatjuk.

Mivel az alábbiakban nem igazán a kommunikátor használatáról
lesz szó, ezért ez óhatatlanul is megköveteli azt, hogy az bemutatásra kerülõ
Windows programokat önnek legalább alapszinten ismernie kell. Ennek hiányában az
ismertetés bizonyos részeit talán nem érti meg, viszont ez emlékeztesse önt
arra, hogy a számítógépét sem tudja megfelelõ módon kezelni, így van mit
pótolnia.

Fájlmûveletek végrehajtása

Már a telepítés után láthattuk, hogy az Intézõ
programban tudjuk tallózni a kommunikátor meghajtóit (memóriáit). A
hozzáértõk számára ez azonnal azt is jelenti, hogy az ott található fájlok
egyszerû egérmûveletekkel másolhatók, mozgathatók, mintha újabb meghajtók
kerültek volna a gépükbe. Ez majdnem így is van.

Fontos! A
számítógépen az Intézõben látni fogjuk a System mappát is a
teljes tartalmával együtt, és majdnem ugyanolyan mûveleteket elvégezhetünk
azokkal is, mint másokkal. Ez viszont veszélyeket is rejt magában, mert a
rendszer mûködésében zavarokat okozhatunk egyes mûveleteinkkel.

Az elsõ próbálkozások végrehajtásához mindenképpen keressünk
olyan fájlokat, amelyek elvesztése nem jelent problémát, és amelyeket biztosan
nem fogunk összekeverni a saját fájljainkkal. Ezeket helyezzük el egy vagy több
mappába, és összetételük hasonlítson a napi fájljainkhoz. Ezekkel kipróbálhatunk
mindent, és tapasztalatokat gyûjthetünk.

Másolás a kommunikátorra

Állítsunk össze a másolandó fájlokból egy készletet, azt
helyezzük el az asztalon egy mappában, így az Intézõ programban a
kommunikátor mappái alatt fog megjelenni. Utána a kommunikátoron hozzunk létre
egy mappát, lehetõleg a memóriakártyán, nehogy az alapmemóriában elfogyjon a
szabad hely.

Válasszunk ki egy fájlt, és húzzuk át egérrel a
kommunikátoron létrehozott új mappába, ahogyan azt az ábrán is láthatjuk. Azért
csak egyet, és azért ilyen körülményesen, hogy azonnal észrevegyük, ha valami
nem úgy történik, ahogyan azt mi szeretnénk.

14. ábra. Fájl másolása a számítógéprõl a
kommunikátorra

Az egyes fájlok másolása során észre fogjuk venni, hogy a
másolást jelzõ párbeszédablak felirata elõbb „Converting” majd „Copying”
feliratra vált. Ez arra hívja fel a figyelmet, hogy a fájlt nemcsak átmásolja,
mint ahogyan azt mi elvárnánk, hanem át is konvertálja.

Fontos! A
konvertálás során a fájl típusa megváltozhat, a visszamásoláskor pedig
újra áteshet egy átalakításon, így a fájlunkból esetleg (formázási és
egyéb) információk veszhetnek el.

A konvertálások általában azért történnek, mert bizonyos
elemeket a kommunikátor alkalmazása úgysem tud megjeleníteni, így felesleges is
lenne azzal terhelni. Ez azonban nem jó választás annak, aki a dokumentum
formáját úgy akarja megõrizni, ahogyan elkészítette.

Másolás a számítógépre

Az elõzõekhez hasonlóan, hozzunk létre a kommunikátoron is
néhány dokumentumot, mentsük el azokat az elérhetõ formátumok mindegyikében.
Készítsünk szöveget, táblázatot, képet, jelenítsünk meg weblapot, WAP-oldalt,
mentsük el azokat is a rendelkezésre álló módszerekkel.

TIPP. A
kommunikátor képernyõképét elmenthetjük, ha megnyomjuk a
Ctrl+Shift+Chr+S billentyûkombinációt. A mentés elõször csak EPOC
MBM-formátumba történik, de a megnyitás után a Ctrl+Shift+S-sel
választhatunk BMP- vagy JPG-formátumot, amit a Windowsban is
megnyithatunk.

A kommunikátoron is helyezzük el ezeket a fájlokat egy külön
mappába, nehogy más fájljainkkal összekeverjük. Ha meglévõ fájljainkból gyûjtjük
össze a kollekciót, akkor ne a jobb oldalon látható Move parancsgombot
használjuk erre a célra. A Ctrl+C-vel másoljuk le a kijelölt fájlokat,
majd a célhelyen a Ctrl+V-vel szúrjuk be. A másolás ekkor fog
megtörténni. Ezekkel a fájlokkal már nyugodtan kísérletezhetünk.

15. ábra. Különféle kommunikátoron létrehozott
fájlok sora

A Windows Intézõben hozzunk létre egy új mappát, ahová
a fájlokat át fogjuk másolni. Utána jelenítsük meg a kommunikátor elõkészített
mappájának tartalmát, és az elõzõ alfejezetben megismert módon húzzuk át a
kommunikátor mappájából a számítógépünkre a fájlokat.

TIPP. Ennél a
másolásnál is figyeljük meg, hogy mely fájlokat konvertál, és melyeket
nem. Különös figyelemmel legyünk az Office dokumentumokra, amelyek
a napi munkafájljainkat képezik. A multimédiafájlok típusait is
ellenõrizzük le.

A következõ ábrán a Windows Intézõben történõ másolás
látható. Az eszköztár gombjaival a megjelenítést mindig állítsuk át részletes
nézetre, mert az sokkal informatívabb, mint a nagy ikonok látványa.
(A részletes nézetben megjelenõ dátum kijelzése ebben a változatban még
hibás, de a valós adatokat ez nem érinti.)

16. ábra. Fájlok másolása a kommunikátorról a
számítógépre

A másolás során amikor konvertálandó dokumentumhoz érkezik
(Word, Excel), akkor megjeleníti az alábbi párbeszédablakot.

17. ábra. Konvertálás vagy másolás történjen?

Az ablakban kiválaszthatjuk, hogy milyen típusú dokumentummá
alakítsa át a kommunikátoron létrehozott fájlt. Ha nem akarjuk átalakítani,
akkor választhatjuk a Copy Only gombot is.

Az így átmásolt EPOC-típusú dokumentumot elküldhetjük
esetleg e-mailben olyan postafiókra, amelyet kommunikátorral töltenek le, vagy
egyszerûen csak archiválási okból. Ha a Windowsban tovább akarunk dolgozni a
fájlon, akkor mindenképpen konvertáljuk át a Convert gombbal, mert csak
úgy tudjuk megnyitni a táblázatkezelõ programunkban.

Ha bekapcsoljuk az ablak alján található kapcsolómezõt,
akkor ezt a kérdést nem fogja többet feltenni. Ez jó választás, ha szinte mindig
kérjük a fájlok konvertálását, és mindig ugyanarra a típusra. Azonban ez a
választásunk nem végleges. Módosíthatjuk egyrészt a PC Suite
alkalmazásban a Control Panel / Conversion settings ikonjánál, de itt a
fájlrendszerben is közvetlenül az adott fájltípus tulajdonságainál (erre egy
késõbbi alfejezetben kitérünk).

Mozgatás a kommunikátorra

Biztonsági okokból a kommunikátorra mindig csak másoljunk
fájlokat, hiszen vagy a konvertálás miatt változik meg fájl tartalma, vagy a
helyhiány miatt fogjuk esetleg letörölni. Más a helyzet viszont akkor, ha a
fájlokat elõre lemásoljuk a PC-n, és ezeket a másolatokat átmozgatjuk a
kommunikátorra. Próbáljuk ki, és ha az ábra szerint járunk el, akkor megjelenik
egy párbeszédablak.

18. ábra. A fájlok átmozgatásakor elmarad a
konvertálás

Az üzenetbõl következik, hogy konvertálás csak másolás esetén
történik. Ez nem baj, ha mi erre kifejezetten készültünk, és a számítógépen
létrehozott másolatokat akarjuk átmozgatni a kommunikátorra. Ebben az esetben
kattintsunk a Move (Mozgatás) gombra.

A mozgatás elõnye, hogy a fájlokat nem konvertálja át a
program, így azokat gond nélkül továbbküldhetjük másoknak e-mailben, különösen
ha tudjuk, hogy a címzett számítógépen fogja megnyitni a fájlokat. Olyankor is
használjuk ezt a módszert, ha a kommunikátorról átmozgatással került át a
számítógépünkre egy fájl, és azt változatlan formában akarjuk visszajuttatni.
Ilyen fájlokat a PC Suite-tal a számítógépünkre készített
biztonsági másolatok között találunk.

TIPP. Hozzunk
létre egy mappát a Windows asztalon, és másoljuk ide a kommunikátorra
küldendõ fájlokat. Ezt le tudjuk egyszerûsíteni, ha a Windows Sendto
mappájába készítünk egy parancsikont ehhez a mappához. Így a jobb
gombos menü, Küldés almenüjével „küldhetjük” el a fájljainkat.

A fájlok átmozgatása után nyissuk is meg azokat a
kommunikátoron, és látni fogjuk, hogy egészen másként jelennek meg egyes fájlok,
amit már elõre ki is találhatunk az ikonjuk képébõl. Sajnos a TXT-fájlokat a
webböngészõ nyitja meg, ahol azokat nem lehet módosítani, csak megtekinteni.

19. ábra. Átmozgatott fájlok a kommunikátor
mappájában

A Microsoft Word dokumentumok is másképpen jelennek
meg a programban, mintha azt elõtte a kommunikátor számára elõnyösebb EPOC Word
formátumra konvertáltuk volna. A szöveg formázás nélkül, de teljes terjedelmében
olvasható lesz. Azonban tudjunk arról, ha bármit is módosítunk rajta, akkor a
program elmenti a fájlt, és elveszik belõle minden formázási információ.

Mozgatás a számítógépre

A kommunikátorról a számítógépünkre mozgatjuk át a fájlokat
például akkor, ha a kommunikátoron hoztuk létre, vagy ott módosítottuk azokat,
de éppen beértünk a munkahelyünkre, ahol egyszerûbben (és olcsóbban) el
tudjuk küldeni e-mailben. Ha a címzett ráadásul kommunikátoron fogja olvasni a
fájlokat, akkor jobb is, ha olyan formátumban küldjük el, amit ott egyszerûbb
megnyitni, hiszen a mozgatással elkerülhetjük a konvertálást.

Az elõzõhöz hasonló módszer, amikor a számítógépen
elkészítjük a dokumentumokat, ezután átmásoljuk a kommunikátorra
kihasználva a konvertálást, majd visszamozgatjuk a PC-re. Persze
egyszerûbb lenne elmenteni a számítógépen EPOC-formátumba, de ilyen lehetõségünk
nincsen. Ha viszont a fájlokat olyan elektronikus postafiókba kell elküldenünk,
amit kommunikátoron fognak letölteni, akkor ez lesz az egyetlen megoldás.

A mozgatás mûvelete ugyanúgy történik, mint a
kommunikátorra történõ mozgatásnál, csak ellenkezõ irányba. Jelöljük ki elõbb a
fájlokat a Windows Intézõben megjelenített kommunikátor-mappában, majd
nyomjuk le a Shift billentyût, és húzzuk át a fájlokat a kiválasztott
mappába.

TIPP. A Shift
lenyomásakor eltûnik az egérmutató mellõl a „+” jel, ami a másolást jelzi.
Ha nem így lenne, akkor nyomjuk meg az Esc billentyût, és kezdjük
újra a próbálkozást. Az Esc-et olyankor is megnyomhatjuk, ha a
húzás során vesszük észre, hogy nem is tudjuk hová akarjuk letenni a
fájlokat.

A kommunikátorról átmozgatott fájlok a típusuktól függõen
jelennek meg a számítógép mappájában. Az EPOC-fájlokhoz nincs program társítva,
így azok ikonja ismeretlen fájltípust fog jelezni. Ez természetesen nem
jelenti azt, hogy a fájlok ne lennének használhatók EPOC programok számára, csak
a Windowsban nincs programunk a megnyitásukhoz (az interneten találhatunk
hozzá való alkalmazást).

TIPP. A másolások
és mozgatások a vágólapkezelõ mûveletekkel is elvégezhetõk ugyanúgy, mint
a Windowsban. A Ctrl+C-vel lemásoljuk a vágólapra a kijelölt fájlt
(vagy fájlokat), a Ctrl+X -szel pedig kivághatjuk azokat.
Utána átlépünk a célhelyre, majd a Ctrl+V-vel beszúrjuk. A
tényleges másolás vagy mozgatás csak ekkor fog megtörténni.

Hasznos segédprogramok

A napi munkáinkat sok apró program és beállítás könnyítheti
meg. Mivel a kommunikátor és a Windows fájltípusai különböznek, ezért állandóan
a konvertálásokkal vagy azok kikerülésével kell foglalkoznunk. Segítséget
elsõsorban a telepített programok között találunk, de látni fogjuk, hogy
hangfájlok esetében a Windows egyik alapkelléke is megfelel a célnak.

A konvertálások beállítása

Tételezzük fel, hogy a kommunikátorról akarunk fájlokat
konvertálással átmásolni, és már egyszer kértük, hogy ne jelenítse meg a
beállítási párbeszédablakot. Ilyenkor az a legegyszerûbb, ha a Windows
Intézõben látható kommunikátor-mappában lévõ fájlra rákattintunk a jobb
egérgombbal, és kiválasztjuk a helyi menübõl a Properties (Tulajdonságok)
parancsot.

A megjelenõ párbeszédablakban láthatjuk a fájl fõbb
adatait, és egy Change (Módosítás) gombot a Converts to (Konvertálás)
sorában (az ábrán ez éppen takarásban van). A gombra kattintva kapjuk
az ábrán legfelül megjelenõ párbeszédablakot, ahol beállíthatjuk a fõbb
jellemzõket.

20. ábra. A konvertálás beállítása az Intézõben

Az elsõ szövegmezõben módosíthatjuk a megjelenõ adattípus
megnevezését, majd a listában kiválaszthatjuk, hogy milyen típusra konvertálja a
kommunikátorról átmásolt fájljainkat. Ha ezen nem akarunk változtatni, akkor
kapcsoljuk ki a lenti kapcsolómezõt, és a következõ másolásnál már meg fogja
kérdezni, milyen típusra konvertáljon.

A beállítás alapértelmezésben csak a Word és
Sheet dokumentumtípusoknál módosítható, de elvileg más konverterek
telepítése esetén a többi fájltípusnál is rendelkezésre áll a beállítás
lehetõsége (például egy késõbbi változatban vagy egy külsõ gyártó
szoftverének telepítésekor).

A beállítások a PC Suite-ban is elvégezhetõk, ha
az éppen fut. Az elõbbi módszer azért is elõnyös, mert nem kell csak ezért
elindítani a PC Suite programot, ha más dolgunk nincs vele. Ha azonban
amúgy is fut, akkor nézzük meg, hol módosíthatjuk a beállításokat.

21. ábra. A konvertálás beállításai a PC
Suite-ban

Kattintsunk duplán a Control Panel (Vezérlõpult) /
Conversion Settings (Konvertálás beállításai) ikonjára, és a megjelenõ
ablakban láthatjuk felsorolva a regisztrált fájltípusokat. A Change
(Változtatás) gombra kapjuk azt a beállítási ablakot, amelyet a megelõzõ
ábrán láttunk.

A közös vágólap használata

Az elõzõ ábrán látott CopyAnywhere ikonjához hasonlót
láthatunk a rendszertálcán is. Kattintsunk duplán az ikonra, vagy egyet a jobb
egérgombbal a rendszertálcán lévõ ikonra, és megláthatjuk a beállítási
lehetõségeket. Mindkét helyen ugyanaz a két elem állítható, így szerencsére
ezért sem kell legközelebb a PC Suite programot elindítani, ami ismét egy
könnyebbség.

22. ábra. A CopyAnywhere beállításai különbözõ
helyeken

A CopyAnywhere szolgáltatás segítségével a Windows
vágólapra kerülõ tartalom formázatlan szöveges formában átkerül a kommunikátor
vágólapjára is. Ez sajnos visszafelé már nem érvényes, bár a Windowsban annál
komolyabb munkát végzünk, hogy egy ilyen mûvelettel esetleg elveszítsük annak
amúgy is ideiglenes tartalmát.

TIPP. A Notes
alkalmazás nagyon jól feltölthetõ adatokkal, ha azt elõbb megnyitjuk,
majd a számítógépen lemásoljuk a szöveget a vágólapra, a kommunikátoron
pedig beszúrjuk. Nincs más dolgunk, mint újabb feljegyzéseket létrehozni
(New note parancsgombbal), és a PC-rõl nyomni át a szövegeket. A
célalkalmazás természetesen lehet más is, például webcímek a PC
webböngészõ programjából.

Multimedia converter

A kommunikátor színes kijelzõje és beépített hangszórója
révén multimédia fájlok lejátszására is képes. Ez lehet hang- és videofájl
egyaránt, de csak bizonyos formátumban elmentett fájlokat képesek az
alapértelmezésben telepített programok lejátszani. Ezeket az átalakításokat
végzi el a Multimedia converter program.

23. ábra. Videofájl átalakítása tömörebb
formátumra

A mûvelet nagyon egyszerû, akár egérrel is elvégezhetõ.
Húzzuk rá a program ablakára az átalakítandó hang- vagy videofájlt, amelyet le
is játszhatunk próbaképpen. Választhatjuk a Megnyitás gombot is, ahol a
tallózóablak segít a kiválasztásban.

Második lépésben válasszuk ki a rádiógombok
segítségével az ablak középsõ részén a tömörítés mértékét, majd kattintsunk a
Convert (Átalakítás) gombra. A mûvelet ideje a géptípustól és a fájlmérettõl
függ, de általában másodpercek alatt végez vele. Az elkészült fájlt is játsszuk
le, hogy lássuk és/vagy halljuk, hogy mi lett a fájlunkból. A minõség
természetesen romlani fog, de ez vele jár. Ha elégedettek vagyunk az
eredménnyel, akkor mentsük el a fájlt, és másoljuk át a kommunikátorra, ahol
szintén nézzük/hallgassuk meg.

Az elsõ próbálkozások alkalmával érdemes a fájlokat
mindkét tömörítési értékkel átkonvertálni. Ebbõl meglátjuk, hogy megéri-e kisebb
fájlt létrehozni, nem csökken-e le a minõség olyan szintre, ami már számunkra
elfogadhatatlan. Rövidebb videofelvételeknél olyan kicsi lesz a fájlméret, hogy
a jobb minõséget is választhatjuk.

TIPP. Egyéni
videofájlok készíthetõk már egy webkamerával is, amelyek a géphez kötve
(USB-n) vagy önállóan képesek felvételek készítésére. A kommunikátor
„kis” kijelzõje miatt a legegyszerûbb (értsd 0,1 megapixeles)
webkamerák is alkalmasak lehetnek a feladatra.

A médiafájlok konvertálását azonban más programokkal is
elvégezhetjük, illetve más formátumba is konvertálhatjuk. Például hang- és
videofájlok elmenthetõk RealMedia formátumba is, amelynek lejátszásához
viszont a RealPlayer programot kell telepíteni.

A Windows Hangrögzítõ

A Windows minden változata tartalmazza ezt a programot, amely
a megírása óta nem változott, de mégis a jelen feladatainkhoz éppen megfelel.Lapozzunk
vissza, és nézzük meg a 15. oldalon lévõ képet, ahol éppen egy
hangfájl konvertálása történik.

A jobb oldali részen felül az „Audio format”
sorban olvasható az átalakított hangfájl formátuma. Ez normál tömörítés esetén „IMA
ADPCM” formátum lesz, ami 4 bites digitalizálást jelent, míg. a kisebbnél
(Low compression) „CCITT A-Law”, ami pedig 8 bites. Ez utóbbi adja a
jobb minõséget, az elõbbi a kisebb méretet. Most nyissunk meg egy hangfájlt a
Hangrögzítõ programban például a Windows MEDIA mappájából, és
válasszuk ki a Fájl / Tulajdonságok parancsát.

A megjelenõ párbeszédablakban a fájl jelenlegi
tulajdonságait láthatjuk. Számunkra fontos a hossza másodpercben, a fájl mérete
bájtokban, az audioformátumának megnevezése és jellemzõi. A fájl ilyen
formájában is lejátszható a kommunikátoron, de feleslegesen nagy méretû lesz.
Ugyanis minõségét tekintve a kommunikátor csak 4 és 8 bites
digitalizálással készült felvételek szintjén képes a hangot visszaadni, így
felesleges ennél jobb minõségû hangfájlt átmásolni.

TIPP. Ne
sajnáljuk azt a kis idõt, amíg egy hangfájlt át lehet alakítani tömörebb
formátumra, mert sok helyet nyerünk vele.

Kattintsunk a Konverzió gombra, és a megjelenõ
párbeszédablakban a Formátum legördülõ listában keressük ki az egyik
formátumot (IMA..., / CCITT...). Alatta a Jellemzõk listában
olvasható a formátum leírása, és ami fontosabb, a helyfoglalás mértéke (4 kB
másodpercenként).

24. ábra. A hangfájlok átalakítása egyéni
eszközökkel

A Mentés másként gombbal elmenthetjük a lenti
beállításokat, így legközelebb nem kell keresgélni a listában. Az OK gomb
megnyomására átalakítja a hangfájlunkat a kiválasztott formátumra, és a
Tulajdonságok ablakba visszajutva már az új értékeket láthatjuk.

Fontos! Azért
kell tudnunk, hogy ezek a formátumok milyen jellemzõkkel bírnak, mert
akkor más számítógépen is elõállíthatók a kommunikátoron lejátszható, de
kellõen kis méretû fájlok, hiszen Hangrögzítõ program minden
Windowsban van.

Az átalakított fájlt mentsük el más néven, esetleg játsszuk
le, majd másoljuk át a kommunikátorra, és hallgassuk meg ott is. A fájl mérete
lényegesen kisebb lett, de a minõség így sem változott.

Biztonsági másolatok kezelése

Biztonsági másolatot készíteni nem olyan egyszerû, mint
aminek látszik, ezért komoly figyelmet kíván. Hiszen amikor az adataink
elvesznek, akkor létfontosságú, hogy azokat pontosan helyre tudjuk állítani,
ezért nem mindegy, hogy milyen gondossággal végezzük el ezeket a mûveleteket.

Azért is ismernünk kell e munka részleteit, mert lehet,
hogy éppen egy helyreállítási munka során fogjuk éppen felülírni létfontosságú
fájljainkat, amelyekrõl esetleg nincs másolatunk. Ezért ne gondolja senki, hogy
csak egy kattintás az egész mûvelet, és kész is van vele.

Elõkészületek végrehajtása

Már a kommunikátorban a File manager (Fájlkezelõ)
program tárgyalásánál is volt szó archiválásról. Ott is fontos volt áttekinteni
az archiválandó fájlokat, hogy azok lehetõleg minél kevesebb helyet foglaljanak
a memóriakártyánkon.

A számítógépre végzett archiválásnál nincs szó
helyhiányról, hiszen a kommunikátor 4 és 16 MB-os memóriája számítógépes
léptékkel mérve aprónak számít a több gigabájtos meghajtónkon. Azonban az
adatátviteli sebesség nem éppen magas, ezért nem mindegy, hogy mennyi ideig fog
tartani az egész mûvelet, ugyanis addig a kommunikátort nem tudjuk (nem
ajánlott) használni.

Elõkészülni akkor lehet valamire, ha pontosan tudjuk mi
vár ránk, hogyan alkalmazkodjunk a program mûködéséhez. Itt a program a
teljes C: és D: meghajtónkat le fogja menteni, de mi választhatjuk ki
kapcsolómezõkkel, hogy melyiket. A program a mûveletet csak akkor tudja
elvégezni, ha senki és semmi nem használja a kommunikátor egyetlen fájlját sem.
Bekapcsolt telefon esetében a naplófájl nyitva van, így az problémaforrás lehet,
amennyiben valóban fontos a számunkra a naplófájl folyamatos archiválása, és
szükség esetén a helyreállítása.

TIPP. Ha a
kommunikátorunk fájlrendszerében rend van, akkor az archiválás
során sem fog fõni a fejünk amiatt, hogy a mûvelettel csak a rendetlenség
egy újabb példányát állítjuk elõ.

A PC Suite a meghajtó teljes tartalmát konvertálás
nélkül le fogja menteni. A „teljes” mentés alatt az értendõ, hogy ebbe
majdnem minden beállításunk és programunk beletartozik.

Ugyanis egy memóriakártyára települõ program esetében
is elõfordulhat, hogy bizonyos részeit a kommunikátor memóriájába helyezi el,
mert az például rendszerközeli feladatokat lát el. Ilyenkor az egyik meghajtó
teljes helyreállítása még nem jelenti azt, hogy az illetõ program valóban
mûködni is fog.

A másik kérdés a mentés helye. A kommunikátor
azonosításakor megadott nevünkkel azonos mappát fog létrehozni a PC Suite,
és ott fogja elhelyezni a biztonsági másolat készítésekor a fájlokat. Ez a mappa
mindenképpen legyen a látókörünkben, mert a számítógépünk tartalmát is szoktuk
idõnként archiválni, és olyankor ezeket a fájlokat is célszerû például CD-re
írni.

TIPP. Téved, ha
azt hiszi, hogy itt kettõs archiválásról, felesleges aggódásról van szó.
Ahogyan a kommunikátorunkról is biztonságba helyezzük a fájlokat, úgy
bizonyos idõnként a számítógépünkkel is hasonlóan KELL eljárnunk. Egy
CD-író ára manapság a kommunikátor árának tizedébe kerül!

Válasszuk ki a PC Suite / Control Panel / Data Location
ikonját, és a megjelenõ párbeszédablakban ellenõrizzük a mentés helyét.

25. ábra. A mentés helyének ellenõrzése és
beállítása

Egyéni felhasználók esetében érdemes a mappa helyét úgy
megadni, hogy az például a rendszeresen archivált Dokumentumok mappánkban
legyen. Rendszergazdák esetében hozzunk létre egy külön Backup mappát, és
azt jelöljük ki. Így ugyanis ebbe a mappába kerül minden kommunikátor biztonsági
másolata.

A mentés indítása elõtt azt kell még meghatároznunk,
hogy egész pontosan mit is akarunk helyreállítani egy esetleges adatvesztés
esetén. Ha a kommunikátoron csak másolatokat tartunk a fájlokról, akkor
felesleges azokat a fájlokat is lementeni. Ilyenkor az ilyen mappákat elõbb
mozgassuk át a másik memóriába, hogy a kommunikátoron valóban csak a rendszer
részét képezõ System mappa maradjon, illetve a saját csengõhangjainkat,
háttérképeinket tartalmazó mappák.

Más a helyzet akkor, ha a rendszergazda teljes
rendszerfrissítést akar végezni egy másik személy kommunikátorán. Ilyenkor nem
válogat, és mindent lement a kommunikátor mindkét memóriájából. Visszaállítani
viszont csak a személy saját adatait fogja, mert a programokat érdemesebb inkább
újratelepíteni.

TIPP.
Alkalmanként a saját Windows rendszerünkhöz hasonlóan a kommunikátor
teljes rendszerét is érdemes felfrissíteni. A telepítendõ programok
legújabb változatai a
Forum Nokia webhelyrõl letölthetõk akár közvetlenül a kommunikátorral
is.

Minden eshetõségre azért nem készülhetünk fel, de a
tapasztalat az idõk során sok hasznos ötletet fog adni. Ha megfogalmaztuk
magunkban, hogy a másolat milyen célból készül, akkor annak jellemzõit majd a
következõ fejezetben történõ beállításnál kell megadni.

Új feladat létrehozása

Kattintsunk a PC Suite-ban a Task Scheduler
gombra, mire megjelennek az elvégezhetõ feladatkészletek. Ha a program elsõ
indításakor már hoztunk létre feladatokat, akkor azokat is megtalálhatjuk itt.
Válasszuk ki a Task / New menüparancsot, amit megtalálunk a jobb oldali
területen történõ jobb gombos kattintásra kapott helyi menüben is (New task...).

Ekkor megjelenik a következõ ábrán látható
párbeszédablak, ahol egy új feladatot hozhatunk létre. Válasszuk ki a „Backup”
feladatot, és a Next gombbal lépjünk tovább. A megjelenõ ablakban az
Advanced (Egyebek) gombra kapott ablakban adhatjuk meg a fõbb jellemzõket.

26. ábra. Új archiválási feladat létrehozása

Kapcsolómezõkkel jelölhetjük ki az archiválandó meghajtókat,
és azt, hogy hány változatot tároljon az elmentett fájlokból a program (Number
of file versions to archive). Ez egy elég nehéz kérdés, ugyanis egyrészt
nagy odafigyelést kíván több változat tárolása esetén, másrészt jelentõsen
lelassítja az Archive Manager programrész megjelenítését.

TIPP. A kezdeti
idõkben érdemesebb inkább a 43. oldalon található „Különleges
felhasználások” fejezetben leírtak szerint eljárni, és itt csak 1
változatot beállítani.

Ha több változatot adunk meg, akkor az Archive Manager
programrészben az archivált fájloknak annyi változata fog megjelenni. Ez nem baj
akkor, ha a helyreállítás során a legutolsó változatot kell felhasználnunk.
Amikor viszont csak bizonyos részeket akarunk visszaállítani, akkor
válogathatunk mint Hamupipõke.

A jellemzõk megadása után megjelenik egy újabb
párbeszédablak, ahol egy nevet adhatunk a feladatnak, kiválaszthatjuk a listából
az indítás módját (kézileg, csatlakoztatásra vagy ütemezett idõben), és a
Finish gombbal végeztünk is a beállításokkal. Ekkor a Backup
csoportban egy új sor jelenik meg, amely a jobb egérgombos menübõl indítható is.

Az archiválás menete

Az archiválás elõtt kapcsoljuk ki a telefonunkat, ha
szükséges, akkor elõbb irányítsuk át egy másik telefonra a hívásokat, zárjunk be
minden programot, vegyük le az akkumulátort, és 10-20 másodperc múlva tegyük
vissza. Ekkor még csak a Desk és a Tel alkalmazások futnak.

Nyomjuk meg a Tel alkalmazásgombot, majd ezt
zárjuk be a Ctrl+ Shift+ Chr+ K-val. Ezt csak abban az esetben tegyük, ha
a naplófájlt is archiválni akarjuk, különben inkább kerüljük az ilyen típusú
programleállítást, mert adatvesztéshez vezethet. Ha nem állítjuk le a telefont
mind kívül, mind belül, akkor az archiválás végén az alábbi üzenetet kapjuk.

27. ábra. A használatban lévõ naplófájlt nem
tudta elmenteni

Ilyenkor hiába próbálkozunk újra a Try again gombbal,
már nem tudjuk szabályosan leállítani a programot, amely a fájlt nyitva tartja.
Ne felejtsük el, hogy az archiválás végén a leállított Tel alkalmazást
újra kell indítani a Tel gomb megnyomásával, majd kapcsoljuk be kívül a
telefont, és ha szükséges a hívásátirányítást is töröljük.

Az archiválás indításához ellenõrizzük a
csatlakozás helyességét a PC Suite állapotsorában, majd válasszuk ki a
Task Scheduler / Backup csoportban lévõ feladatunkat, és a jobb gombos helyi
menüben lévõ Run paranccsal indítsuk el. A mûvelet elérhetõ a Task /
Run now menüparancs segítségével is.

TIPP. Az
archiválás ideje függ az átmásolandó adatok mennyiségétõl. Keressünk erre
az idõre más elfoglaltságot!

Egy frissítõ archiválás lehet, hogy csak néhány percig tart.
Ha csak a C: meghajtót archiváljuk és elsõ alkalommal, azzal is végezhetünk 5-10
percen belül, míg a memóriakártya esetében ez már akár fél óráig is eltarthat.

A mûvelet végeztével váltsunk át az Archive Manager
programrészre, amelynél a megjelenítés eltart jó pár másodpercig az archiválások
számától és a gépünk erõsségétõl függõen. A listában ugyanis az archivált fájlok
jelennek meg minden fõbb adatukkal.

28. ábra. Fájllista az Archive Manager eszközben

A fájlok helyreállítása késõbb innen történhet meg, de ezek a
fájlok kézzel fogható módon is megjelennek a „Data Location” elemnél
megadott helyen. Nézzük meg ezt is!

29. ábra. Az archivált fájlok helye a
számítógépünkön

Különleges felhasználások

Az archiválási mûvelet azontúl, hogy a fájljainkról
biztonsági másolatot készít, más feladatoknál is felhasználható. Mivel egy
pontos másolat jön létre a kommunikátor fájlrendszerérõl, ezért nyugodtan
próbálkozhatunk idegen programokkal is, hiszen ha valami baj történik, akkor az
elõzõ állapot teljes egészében helyreállítható.

Persze azért nem ennyire egyszerû a feladat, de nem is
megoldhatatlan. Egyes Shareware programok ugyanis annyira tönkretehetik
az operációs rendszerünket, hogy a helyreállítás nem végezhetõ el egy
gombnyomással. Ezekre a helyzetekre viszont elõre fel lehet készülni, például e
program segítségével.

Elsõként foglalkozzunk a 40. oldalon adott tipp
részleteivel. A feladat létrehozásakor meg kell adnunk, hogy hány változatot
akarunk tárolni az archivált fájlokból. Ha többet adunk meg, akkor egy-egy
fájlból több példány is belekerül az adatbázisba, amitõl az olyan
áttekinthetetlen lesz, hogy jobb ha bele sem nézünk.

Ezért inkább egy újabb változat készítése elõtt zárjuk
be a PC Suite programot, majd a számítógépünkön lévõ „Backup”
mappát mozgassuk át egy másik helyre (az eddigi példákban az én
esetemben az „M.Attila.N.9210” mappáról van szó). A PC Suite
indulásakor a mappát nem fogja találni a megadott helyen, ezért létrehozza azt.

30. ábra. Az archívumok mindegyike külön
mappában pihen

A biztonsági mentést ekkor végezzük el, így lesz egy teljesen
új biztonsági másolatunk. Ezeket az idõ múlásával érdemes összecsomagolni, mert
úgy könnyebb a tárolásuk, és kevesebb helyet foglalnak el. Ezt láthattuk az
elõzõ ábrán.

Az a csomag például tartalmaz egy szoftverfrissítés
utáni állapotot, ami nagyon jó szolgálatot tesz, ha valamelyik Shareware program
olyan mûködési zavarokat okozna a rendszerben, ami már a napi munkavégzést
akadályozná. Ilyenkor el kell menteni a személyes adatokat, és ezen csomag
alapján a rendszer helyreállítható, a beállításokat pedig az Administrator
Suite segítségével egy gombnyomással vissza lehet írni.

TIPP. A
biztonsági másolatokat tartalmazó mappák nevét egészítsük ki egy szóval,
jelöléssel, amirõl fel fogjuk ismerni késõbb is, hogy az mikori vagy
milyen okból készült másolatot tartalmaz. Például: 826= 08.26-i, $$$=
ideiglenes.

A külön mappákba történõ elmentés elõnye, hogy ennek
segítségével akár az elsõ próbálkozásaink során használt fájlok is újra „elõáshatók”,
és a tárolandó másolatok nem fognak egy listában megjelenni. Igaz ez a módszer
kicsit több helyet foglal a számítógépünk meghajtóján, és egy kis odafigyelést
is kíván, de ez a feladat csak kellõ odafigyeléssel végezhetõ el. A merevlemezen
nem jelent komoly helyfoglalást az a pár megabájt, viszont így jól
elkülöníthetjük a különbözõ másolatokat, és nem egy adatbázisban lesznek
összekeverve.

Több kommunikátor használatára általában nincs
lehetõségünk, de ez is megoldható a biztonsági mentés segítségével. Ha van két
memóriakártyánk, akkor megtehetjük azt, hogy az egyikre egészen más programokat
telepítünk fel, így kártyacsere esetén más feladatok elvégzésére is alkalmas
lehet a kommunikátorunk. Azonban ez kiegészíthetõ azzal is, hogy a második
kártyán többféle programkészleteket helyezünk el.

Készítsünk elõbb egy teljes biztonsági mentést mindkét
meghajtóról, majd ezt helyezzük át más helyre. Utána tegyük be a második
memóriakártyát, és formázzuk le a File manager programban a Menu /
Memory card / Format memory card menüparancs segítségével, és már kezdhetjük
is a szükséges programok telepítését. Ha mindennel végeztünk, akkor errõl a
memóriakártyáról készítsünk egy biztonsági másolatot. Utána formázzuk le ismét,
telepítsünk rá más programokat, és azt is archiváljuk le.

A programok cseréje a megfelelõ biztonsági másolat
elõformázással történõ helyreállításával percek alatt elvégezhetõ.

Fájlok helyreállítása

Addig nincs baj, amíg csak készítjük a biztonsági
másolatokat, de ha vissza kell állítani azokat, akkor derül ki, jól végeztük-e a
munkánkat. Ha alkalmazzuk a javasolt több mappás módszert, akkor elõbb helyezzük
a megfelelõ mappát abba az almappába, ahol a PC Suite az archívumot
keresni fogja, és csak utána indítsuk el a programot. Válasszuk ki a PC Suite
programban az Archive Manager eszközt, és várjuk meg, míg megjelenik a
lista.

Most viszont álljunk meg egy pillanatra, mert el kell
gondolkodnunk azon, hogy mit is akarunk tenni. A helyreállítás (Restore)
minden esetben másolást jelent, így ha az a fájl már létezik, akkor döntenünk
kell, hogy felül akarjuk-e írni. Azt is ellenõrizzük elõre, hogy lesz-e elég
helyünk a fájlok visszamásolására, mert a program ezt nem teszi meg helyettünk.
Ha viszont teljes rendszer-helyreállítást végzünk, akkor megint másként kell a
munkához kezdeni.

TIPP. A
helyreállítás elõtt mindig ellenõrizzük a kommunikátoron, hogy mit fogunk
felülírni, nehogy a visszaállítás helyett újabb adatokat veszítsünk el.

Nézzük elõbb az egyszerûbb esetet, amikor csak néhány fájlt
akarunk helyreállítani. Ha ezek a saját dokumentumaink, akkor megtehetnénk azt
is, hogy az Intézõ program segítségével átmásoljuk a megfelelõ helyre. Ha
viszont ez már telepített programokat is érint, akkor ez az út nem járható.

Az Archive Manager listájában jelöljük ki a
helyreállítandó fájlokat. Ezt a szokásos szelektív kijelölési módszerrel
végezzük, vagyis a Ctrl lenyomva tartása mellett kattintsunk a
kijelölendõ fájlokra. A Shift segítségével egyszerre többet is
kijelölhetünk.

A listát az oszlopfejlécek segítségével tetszõleges
szempont szerint rendezhetjük. A 42. oldalon lévõ 28. ábrán
a lista például névszerinti rendezettségén látható, hogy többváltozatos
archiválás történt, és az azonos nevû fájlokat a dátumuk alapján tudjuk
megkülönböztetni. A fájlok Windowsban is regisztrált típusok esetében dupla
kattintással megnyithatók, bár nekünk kell megadni, hogy a megnyitáshoz milyen
programot használjon. Így megvan a lehetõségünk arra is, hogy más fájlokat is
megnyissunk például a Jegyzettömbben, legfeljebb nem lesz egészen
olvasható, de némi információhoz így is hozzájuthatunk.

A visszaállítás a Restore Selected (Kijelöltek
helyreállítása) gombbal indítható el. Pár másodperc múlva elindul a fájlok
másolása. Ha a fájlok valamelyike már létezik, akkor egy felbukkanó
párbeszédablakban jóvá kell hagynunk a felülírást vagy annak kihagyását. A
mûvelet a fájlok mennyiségétõl függõ ideig tart, de kevés fájl esetén pár perc
alatt végez.

31. ábra. A helyreállítás menete néhány kijelölt
fájl esetén

Más a helyzet akkor, ha a rendszerünkben hiba lép fel, és
ezért egy elõzõ állapotot akarunk visszaállítani. Ilyenkor nem elég a fájlok
visszamásolása, mert a hibát okozó fájlokat el kellene távolítani, de nem tudjuk
melyek azok. Ezért a helyreállítás elõtt kérjük formázást is, amit az alábbi
párbeszédablakban adhatunk meg.

32. ábra. Teljes helyreállítás elõzetes
formázással

Ilyen esetben jelöljük be a Format before restoring
(Formázás helyreállítás elõtt) kapcsolómezõt, és utána indítsuk el a
mûveletet a Restore (Helyreállítás) gombbal.

Fontos! Ha
formázást is kérünk a helyreállítás elõtt, akkor tudnunk kell arról, hogy
azon a meghajtón minden eddigi adat elveszik, és az archívumban lévõ
fájlok kerülnek azok helyére.

A formázás kérése elõtt mindenképpen lapozzuk végig az összes
alkalmazást, és ellenõrizzük, hogy az illetõ program tárol-e valamilyen fontos
adatokat azon a meghajtón. Ilyenek például a Pult ikonjai, a Messaging
üzenetei és a postafiókok beállításai, az Internet programok
könyvjelzõi és beállításai, a Contacts névjegyzékünk, a Calendar
naptárfájlunk, és más egyéb fájlok, amelyekkel a 3. részben foglalkoztunk
a személyes adatok felfedezésekor.

TIPP. A formázás
kérése ellenére elõfordulhat, hogy az elmarad, és azonnal a fájlok
helyreállításával kezdõdik a mûvelet. Ilyenkor lépjünk ki a Cancel
(Mégse) gombbal, majd indítsuk újra a mûveletet. A második
próbálkozásra már mûködni fog.

Ezt onnan tudjuk, hogy nem jelenik meg az alábbi ábrán
látható párbeszédablak, és az elsõ fájl helyreállításakor megkérdi tõlünk, hogy
felülírhatja-e a meglévõ fájlt. Ha formázott volna, akkor ez nem fordulhatna
elõ, hiszen akkor teljesen üres lenne a memória.

33. ábra. A formázási mûvelet egy percig is
eltart

Kapcsolat az Outlook programmal

A számítógépes munkavégzés során általában használunk
valamilyen levelezésre, naptári adataink és névjegyzékünk tárolására szolgáló
programot. Ez sokféle lehet, de most a legelterjedtebb Microsoft Outlook 2000
program angol nyelvû változatán keresztül nézzük végig, hogyan hangolhatjuk
össze a számítógépes adatokat a kommunikátor programjaival.

TIPP. Az
Outlook Express levelezõprogrammal nem szinkronizálhatjuk az
adatainkat, ezért érdemesebb áttérni a Microsoft Outlook 2000
programra, amely a levelezést tekintve nagyon hasonló, de több
szolgáltatást nyújt.

A kommunikátorral szinkronizálhatók az Outlook alábbi
adatai:

Angol változatban: Contacts, Calendar, Inbox,
Outbox, Drafts és a Sent.

Magyar változatban: Névjegyzék, Naptár, Beérkezett
üzenetek, Postázandó üzenetek, Piszkozatok és az Elküldött üzenetek.

Névjegyzék karbantartása

Ha van számítógépünk, és használunk valamilyen PC Suite
által is támogatott programot, akkor a névjegyeket ne a kommunikátorba írjuk be,
hanem a számítógépbe, és onnan szinkronizáljuk az adatokat. Ennek elõnye, hogy
egy kattintással pótolhatjuk az adatokat, ha megsérülnének, vagy le kellene
azokat cserélni.

Ha már régóta használjuk az Outlook programot,
akkor valószínûleg sok adat szerepel benne. Elsõ lépésben gondoljuk át, valóban
mindet át akarjuk-e tölteni a kommunikátorba, vagy egyeseket nem. Általában csak
azokra van szükségünk a kommunikátoron, amelyeket ott is használni fogunk. A
címek szétválogatására hozzunk létre egy másik névjegyzék mappát az
Outlookban, és oda húzzuk át azokat a névjegyeket, amelyeket biztosan nem
akarunk a kommunikátoron is tárolni. Ezek a levelezésnél továbbra is elérhetõk
lesznek, de a szinkronizálás során nem.

TIPP. A külön
létrehozott névjegyzékkel is lehet szinkronizálni az adatokat,
ráadásul a kommunikátor memóriakártyáján létrehozott újabb
névjegyzékkel is szinkronizálhatunk. Így akár teljes céges
telefonkönyveket is áttölthetünk a kommunikátorra anélkül, hogy azok az
elsõdleges névjegyzékünket terhelnék.

Miután az Outlookban elvégeztük az elõkészítõ
munkálatokat, váltsunk át a PC Suite programra, és válasszuk ki a Task
/ New parancsot, majd a Contacts Synchronisation elemet. A következõ
lépésben a használt program nevét jelöljük ki, ami a példánkban a Microsoft
Outlook 2000. Azonban ezt csak akkor válasszuk ki, ha valóban ez a program
adja az alapértelmezett névjegyzéket.

Fontos! Az
asztalunkon lévõ Internet Explorer ikon helyi menüjének
Tulajdonságok parancsára kapott párbeszédablakban kattintsunk a
Programok fülre, és ellenõrizzük, hogy valóban a Microsoft Outlook
neve szerepel mindhárom fõbb elemnél.

34. ábra. A névjegyzék szinkronizálásához
megadott adatok

A megjelenõ varázslóablakban a fenti legördülõ listából
kiválaszthatjuk a kommunikátorunkon létrehozott névjegyzék adatbázisok
egyikét, és a Change gombbal módosíthatjuk a szinkronizálás jellemzõit.
Megadhatjuk a szinkronizálandó adatok körét, az átírás irányát, és az Outlook
névjegyzékei közül is választhatunk egyet (ha több is van). Ez utóbbi
esetben az Outlook mappáit megjelenítõ ablakban tallózhatunk.

A kiválasztás után az összegzés (Summary)
keretben olvashatjuk a beállításokat. Ha azok jók, akkor továbblépve beírhatjuk
a feladat nevét, megadhatjuk a szinkronizálás idejét és módját. APC Suite
ablakába visszajutva a feladat nevén kattintsunk a jobb gombbal, és a helyi
menübõl indítsuk el. Mûködõ kapcsolat esetén másodperceken belül megjelenik az
alábbi ábrán is látható párbeszédablak.

35. ábra. A szinkronizálás gyorsan elindul
kapcsolat esetén

Ha a „Reading database” feliratnál elakad a program,
akkor az azt jelenti, hogy az alapértelmezett levelezõprogram más, például az
Outlook Express, és annak adatbázisait nem tudja a program olvasni. Ilyenkor
csak a Windows teljes újraindítása segít, mert különben a kommunikátorral való
kapcsolatunk nem fog helyreállni.

Naptár és feladatlista kezelése

Az Outlook program naptára nagyon sokféle elfoglaltság
tárolására alkalmas, illetve a számos megjelenítési mód közül választhatunk, ami
rendkívüli mértékben növeli a használhatóságát. Mivel a kommunikátorban ezek a
bejegyzések szintén megjelenhetnek, ezért érdemes kihasználni a lehetõséget.

TIPP. Ha eddig
azért nem használt naptárat, mert sokat volt úton, de a számítógépét nem
vihette magával, akkor itt az alkalom, hogy rendezettebbé tegye a napi
idõbeosztását.

Az elõzõekhez hasonlóan a naptárnál (és a
feladatlistáknál) is élhetünk azzal a lehetõséggel, hogy külön naptár
mappában tároljuk azokat az elfoglaltságokat, amelyeket a kommunikátorra nem
akarunk átmásolni, illetve külön naptárfájlokkal is szinkronizálhatunk. Így
mások elfoglaltságait is tárolhatjuk a kommunikátorunkon.

Az alábbi ábrán a Microsoft Outlook 2000 ablaka
látható. A Feladatlista nézete kiegészült néhány újabb oszloppal, amelyek
azonnal megvilágítják a kommunikátoron tárolt több feladatlista létrehozását. A
titok nyitja a kategóriákban keresendõ. Amelyik feladatnál megadunk egy
kategórianevet, az a kommunikátoron külön listába kerül.

36. ábra. Az Outlookban több mappa is
létrehozható

A PC Suite programban a szinkronizáláshoz fel kell
vennünk egy újabb „Calendar/To-do Synchronisation” feladatot. Utána meg
kell adnunk, hogy melyik Outlook mappát akarjuk szinkronizálni melyik
kommunikátorbeli naptárfájllal és milyen jellemzõkkel.

A lehetõségek láttán érdemes elgondolkodni azon, hogy
milyen naptárhoz kötõdõ eseményeket tudunk a naptárunkban tárolni. A különálló
naptárfájlok segítségével bele tudunk tekinteni a kollégáink nyilvános
naptárába, ami megkönnyíti a közös programok szervezését.

TIPP. A naptár
szinkronizálása másodpercek alatt megtörténik, ezért fontoljuk meg, hogy
az indítását a számítógéphez történõ csatlakoztatáshoz rendeljük-e. Így
ugyanis az adatok áttöltése alatt más feladatunkat is el tudjuk végezni.

E-mailek szinkronizálása

Az elõzõ kommunikátorban erre nem volt lehetõségünk, így ez a
mûvelet mindenkinek újdonság. A feladat lényege az, hogy a számítógépünkre
beérkezett leveleket és a piszkozatokat áttölthetjük a
kommunikátorra, azokat útközben megválaszolhatjuk, feldolgozhatjuk. Az irodánkba
visszaérkezve egy újbóli szinkronizálással a válaszlevelek átkerülnek a
számítógépre, ahonnan azonnal elküldhetõk a cég belsõ hálózatán.

A módszer elõnye, hogy ki lehet használni a céges
hálózat adta elõnyöket, és az utazás alatt a kommunikátoron feldolgozott
leveleinket a céges hálózaton keresztül tudjuk elküldeni. Ettõl függetlenül
lehetõségünk van arra is, hogy a fontosabb e-maileket a kommunikátorról azonnal
elküldjük a mobilhálózaton keresztül.

Fontos! Ez a
lehetõség egyben egyfajta kötelezettséget is jelent arra nézve, hogy az
Outlookban a leveleinket rendben tartjuk. Ha valaki minden
beérkezett üzenetét az Inbox mappában tárolja, annak e lehetõség
csak szenvedést fog okozni.

Alapszabály, hogy a leveleinket az üzenetszabályok
(postabontók) segítségével üzenetmappákba mozgassuk át. A Beérkezett
üzenetek (Inbox) mappában csak olyan levél jelenhet meg, amelyre még nem
fogalmaztunk meg üzenetszabályt, de akkor ezt a hiányosságot pótoljuk. A valóban
nagyon fontos levelekre olyan szabályt fogalmazzunk meg, amelynél az üzenetet
csak átmásoljuk a megfelelõ mappába. Így az eredeti megmarad az Inbox
mappában, de megkülönböztetésül használjunk valamilyen színjelölést.

Bármilyen sok üzenetet is kap valaki, az
üzenetszabályok feldolgozása után az Inbox mappájában nem maradhat 10-50
üzenetnél több, de ebbe már a fontosnak ítélt e-mailek másolatát is értsük bele.
A 10 az átlagos felhasználóra vonatkozik, az 50 arra, akinél az e-mail valóban
fõ kommunikációs formának számít. Az ilyen személyeknél általában a
telefonszámla nagyobbik részét az adatkommunikációs költségek teszik ki, és nem
a beszédforgalom. Ez azt is jelenti, hogy fordított esetben az 50-es érték nem
kibúvó a levelek rendezése alól!

Természetesen nagyobb mennyiség esetén is
szinkronizálhatjuk az üzeneteinket a kommunikátorral, csak az áttöltési idõ lesz
kicsit több. Átlagosan 10-15 üzenet/perc sebességgel másolja át a leveleket
10-30 kB levélméret esetén. Nagyobb mennyiségû áttöltés elõtt ellenõrizzük, hogy
van-e elegendõ hely az adott memóriában (meghajtón).

Érdemes meggondolni, hogy nem lenne-e jobb, ha az
e-mail és a PC mail üzeneteket külön meghajtón tárolnánk, mint
ahogyan arról már olvashattak a 3. részben az „Az üzenetkezelés felügyelete”
címû fejezetben. Ugyanis az Outlook Inbox mappájában lévõ levelek a
kommunikátoron is az Inbox mappába kerülnek, de a többi üzenetünk (SMS,
Fax) is ide érkezik, és nem biztos, hogy jó, ha ezeket összekeverjük.

A szinkronizáláshoz hozzunk létre egy új E-mail
Synchronisation feladatot a PC Suite-ban, majd indítsuk el. Ügyeljünk
arra, hogy a Windows Vezérlõpult / Internet beállításainál az
alapértelmezett levelezõprogram az Outlook legyen. Jó kapcsolatnál a
mûvelet elindulása után szinte azonnal elkezdõdik a levelek olvasása és
másolása.

37. ábra. Pillanatkép a szinkronizálás közben

Az e-mailek átmásolása után azokat a kommunikátoron
elolvashatjuk, megválaszolhatjuk, de postázni csak a következõ szinkronizálás
után fogja a számítógépünk. A felesleges PC mail üzeneteket törölhetjük a
kommunikátorról, de ez legközelebb a PC-nkrõl való törlést is jelentheti, így
körültekintõen járjunk el, és ha lehet másolatokkal dolgozzunk.

38. ábra. Vigyázzunk az e-mailek és az SMS-ek
keveredésekor

Üzenetszabályok az Outlook 2000-ben

Igazán elbonyolítani valamit csak számítógéppel lehet,
szokták mondani, de mi tehetünk azért, hogy ez ne így legyen. Vegyük sorra
például, hogy milyen jellegû munkákat végzünk. Ha valamelyikkel kapcsolatban
folytatunk elektronikus levelezést is, akkor hozzunk létre a nevével azonos
mappákat az Outlookban. Ehhez válasszuk ki a File / New / Folder (Új
mappa) parancsot, jelöljük ki a helyét és írjuk be a nevét.

Utána azonnal keressünk egy levelet, amelyiket ezzel a
munkával kapcsolatban kaptunk, és nézzük meg a jellemzõit (feladó, tárgysor,
postafiók). Ezen adatok alapján hozzunk létre egy új üzenetszabályt a
beérkezõ üzenetek válogatásához. Válasszuk ki a Tools / Rules Wizard
parancsot és a New gombot. Itt határozzuk meg a szabályt, ami alapján az
üzenetet a program át fogja helyezni egy másik mappába.

39. ábra. Az üzenetszabályok alkalmazása segít
rendet tartani

A mûveletet végezhetjük fordítva is. Indítsuk el a varázslót,
és nézzük meg, milyen szabályokat alkalmazhatunk. Készíthetünk szabályt az
elküldött üzeneteink rendezésére is, de felhasználhatjuk az üzenet szövegében
lévõ szavakat is. A sikeres kiválasztást követõen pedig indíthatunk programot,
lejátszhatunk hangfájlt, de meg is jelölhetjük az érkezett e-mailt valamilyen
színnel.

A modem használata

A modem telepítése címû fejezetben a 17.
oldalon már telepíthettük a modemünket a számítógépes felhasználás reményében,
de most nézzük is meg, hogy valójában mire használhatjuk ezt a modemet. Hozzunk
létre egy új telefonos hálózati kapcsolatot a mobilszolgáltatónkhoz, és
csatlakozzunk a mobiltelefonunk segítségével az internetre.

Ezen a kapcsolaton keresztül is ugyanúgy
internetezhetünk a számítógépünkkel, mint a vezetékes vonalon, csak a percdíjak
magasabbak. Azonban ha erre csak esetenként van szükségünk, vagy kedvezményes
idõszakban használjuk, akkor egészen olcsón is ki lehet hozni.

TIPP. A modemet
abban az esetben tudjuk bármilyen célra is használni, ha aktivált
szolgáltatással rendelkezünk a mobilszolgáltatónknál. A faxhoz
faxszolgáltatás kell, az internethez internetszerzõdés. Friss
információkért hívja az ügyfélszolgálatot.

A mobiltelefonon keresztüli internethasználat elõnye, hogy
itt nem kell havidíjat fizetni az internetszolgáltatásért, mert azt a
mobilszolgáltatók ingyenesen biztosítják. Ha pedig több olyan külsõ irodában is
dolgozunk, ahol nincs vezetékes vonal, illetve annak fenntartása nem lenne
gazdaságos, akkor a kommunikátor alkalmi csatlakoztatásával e probléma
egyszerûen megoldható.

Telefonos kapcsolat létrehozása

Válasszuk ki a Windowsban a Telefonos hálózat mappa
Új csatlakozás létesítése ikonját, és készítsünk egy új kapcsolatot.
Használjuk hozzá a telepített Nokia 9210 modemet, és a
mobilszolgáltatónktól kapott adatokat. Az 1. részben az 56. oldalon
megtalálják a szükséges információkat szolgáltatónkénti bontásban.

Fontos! A
csatlakoztatás elõtt a rendszertálcán lévõ PC Suite ikonjára
kattintsunk a jobb gombbal, és válasszuk ki a Close parancsot.
Várjuk meg a bezárást, mert addig foglalja a portot.

A kapcsolati ikon létrejötte után válasszuk ki annak
tulajdonságait, nézzük végig az összes beállítási lapot, és pótoljuk a hiányzó
adatokat. Ilyen lehet például a név és jelszó, illetve a DNS-címek.

A kommunikátoron indítsuk el az Extras / Fax
modem alkalmazást, és válasszuk az Activate parancsot. A sebesség
legyen azonos a telefonos hálózati beállításnál kiválasztott modemével
(pl. 115200). Utána indíthatjuk a kapcsolódást, és ha minden rendben van,
akkor a kapcsolat másodpecek alatt létrejön. Ellenkezõ esetben hibaüzenetet
kapunk.

40. ábra. A hiba és a csatlakozás adatai mindent
elárulnak

A csatlakozás tényét a kommunikátoron is figyelemmel
követhetjük. Az óra felett megjelenik az ikon és a „Data” felirat.

41. ábra. A sikeres csatlakozás a kijelzõn is
látható

Programozó kedvû felhasználók megtalálják a CD-n az AT
parancsok listáját, amelyekkel például már a Windows Hyper Terminal
programban is lehet próbálkozni. A program arra is felhasználható, hogy
teszteljük vele a kapcsolat mûködõképességét, de számítógépek közötti
terminálkapcsolat létrehozására is alkalmas, például fájlküldésre.

Indítsuk el a Windows Hyper Terminal programot,
és hozzunk létre egy új kapcsolati beállítást. A Csatlakozás ablakban az
eszközök listájában válasszuk ki a „Közvetlenül a com1 portra” elemet,
illetve azt, amelyik portra a kommunikátorunk csatlakoztatva van. A
Portbeállítás ablakban a kapcsolati sebességnél ugyanazt állítsuk be, mint a
kommunikátoron, például 115’200 bps. Ha ezután megjelenik az állapotsor bal
szélén a Kapcsolat felirat, mellette a kapcsolati idõvel, akkor a
számítógép részérõl a kapcsolat jó. Indítsuk el a kommunikátoron az elõzõ ábrán
látható Fax modem programot, aktiváljuk, és már ki is próbálhatjuk az
alábbi ábrán látható parancsokat (tesztelés: ATI1, ATI2, ATI3; faxhoz:
AT+FCLASS=?).

42. ábra. Az AT-parancsok kipróbálása a
kommunikátoron

Faxmodem beállítása

A telepítésnél nem elég egy modemet telepíteni, mivel a
faxhoz külön eszköz kell. A számítógéprõl történõ faxoláshoz telepített
programnál pedig ezt a faxmodemet kell megadni. Az Outlook 2000 például
tartalmazza a Symantec Fax Start Edition 2.0 programot. Ez a
lekérdezésnél hibát jelez, de kézileg megadhatjuk a jellemzõit (Class=2.0).

A küldés elõtt a kommunikátoron indítsuk el a Fax
modem programot, és aktiválás elõtt állítsuk át a sebességet 9600-ra. A
sikeres küldés feltétele a mobilszolgáltatónknál érvényes faxszolgáltatás
megléte.

Rendszergazdai feladatok

Mint már említettem, mindenki a saját kommunikátorának
rendszergazdája, csak talán nem él a lehetõségével. Már az eddigiekben sem
áltattam önöket azzal, hogy a kommunikátort gyerekjáték kezelni, de ezt még
lehet tovább is fokozni.

Azért nem kell megijedni, ez a fõfejezet elsõsorban
azoknak a rendszergazdáknak (technikusoknak) szól, akik feladata a cégnél
lévõ felsõ vezetõk kommunikátorának karbantartása. A komolyabb ismeretet
igénylõ, például helyreállítási munkák elvégzését jobb, ha egy arra alkalmas
személy végzi, akinek ebben gyakorlata van, és gyorsan végre tud hajtani
bonyolultabb adatmentési feladatokat is.

TIPP. A cégeknél
általában van egy fõ számítógépes rendszergazda, aki az elõforduló
számítástechnikai problémákra megkeresi a választ. A mobiltelefonok
beállításait, adatokkal való feltöltését is bízzuk rá, mert a technikai
feladatokkal és újdonságokkal õ foglalkozik kiemelt figyelemmel.

Megeshet, hogy egy cégnél sokféle mobiltelefonnal
rendelkeznek az alkalmazottak, és újabb (Nokia) típusra térnek át.
Ilyenkor szükség van egy személyre, aki az adatokat gyorsan át tudja tölteni az
egyik készülékbõl a másikba. Ne a felhasználók próbálkoznak vele!

Adatok áttöltése más helyrõl

Az Upgrade Software egy olyan összetevõ, amely beépül
a PC Suite alkalmazásba, mint egy újabb eszköz. Arra szolgál, hogy másik
telefonról vagy adatbázisból áttöltsük az adatokat az új kommunikátorunkra. Ezt
az alkalmazást az elsõ alkalommal használjuk, amikor még üres a kommunikátor
Névjegyzéke, mivel itt az adatok más formátumban és mezõkbe kerülnek át,
mint talán az Outlookban szépen összeállított névjegyeink.

TIPP. Az adatok
áttöltésére nem kell minden esetben számítógépet használni, hiszen
korlátozott mértékben a SIM-kártya is alkalmas lehet ere a feladatra. Ha a
telefonnak van saját memóriája, akkor át lehet másolni a névjegyeket a
memóriából a SIM-kártyára, ahonnan a 9210-ben már elérhetõ lesz.

Nokia 9110-rõl közvetlen áttöltés

Ha Nokia 9110-es kommunikátorról váltunk át a
9210-esre, akkor az áttöltéshez használhatjuk az Extras / Data mover
programot, melynek segítségével az egyik kommunikátorról a másikra infrán
keresztül átküldhetjük minden fontos adatunkat.

Ha a fájljaink több mappában helyezkednek el a
9110-esen, akkor helyezzük át azokat például az Own text mappába, esetleg
több lépésben végezzük el az áttöltést. Az érkezett fájlokat a File manager
programban egy újabb mappába mozgathatjuk, így újabb adag fájlt tehetünk át az
Own text mappába, ahonnan áttölthetjük a 9210-esre.

Erre a megoldásra csak olyankor van szükségünk, ha
nincs számítógépes kapcsolatunk, és soha nem használtunk Microsoft Outlook
vagy más levelezõprogramot. (Miért?) Ha nem így van, akkor az adataink
megtalálhatók az Outlookban, így onnan szinkronizálva sokkal egyszerûbben
és jobban áttölthetõk az új kommunikátorra.

43. ábra. A mûvelet elõtt állítsuk be az
áttöltendõ elemeket

Másik Nokia telefon csatlakoztatása

Amennyiben a számítógép is segíti a munkánkat, érdemesebb
inkább az Upgrade Software összetevõt használni, amellyel akár
közvetlenül a telefonból, akár egy elõzõleg használt adatbázisból kiolvashatjuk
az adatokat, és áttölthetjük a kommunikátorba. Mivel a kiolvasás után át kell
tölteni azokat a Névjegyzékünkbe, ezért gondoljuk át elõre, valóban erre
van-e szükségünk. (Például nem írhatjuk át egy Outlook Névjegyzékbe vagy más
fájlba.)

A mûvelet feltétele, hogy a névjegyeket tartalmazó
Nokia mobiltelefonnal kapcsolatot tudjunk teremteni adatkábel vagy infra
segítségével. A kapcsolat további feltétele, hogy fusson a Nokia Connection
Monitor, és az felismerje a mobiltelefonunkat, például a megfelelõ adatkábel
végén.

44. ábra. Az áttöltés mûvelte Windows XP-ben

Ha sikeresen csatlakoztattuk a régebbi Nokia
mobiltelefonunkat, akkor az Upgrade Software összetevõnél válasszuk ki a
Nokia Phone elemet, majd a következõ ablakban be tudjuk jelölni, hogy
milyen elemeket másoljon ki a program a telefonból.

Továbblépve megindul a másolás, ami eltarthat percekig
is, a névjegyek számától függõen. Utána csatlakoztassuk a Nokia 9210
kommunikátort, ahová áttöltésre kerülnek az adatok. Célszerûbb két külön portot
használni a mûvelethez, amennyiben erre lehetõségünk van. Ha csak egy COMx-port
áll a rendelkezésünkre, úgy elõfordulhat, hogy a csatlakoztatást nem fogja
érzékelni a program.

Ha a Windowsban a portok (esetleg egy modem)
beállítása nem megfelelõ, úgy a rendszertálcán lévõ másik két ikont zárjuk be,
mert foglalják a portot. Ha viszont a beolvasás megtörtént, úgy az „NCLCONF”
alkalmazást kell bezárni (Alt+Ctrl+Del-lel), mert az foglalja a portot.

TIPP. Nézzük meg
a forum.nokia.com
címen, hogy nincs-e PC Suite program az elõzõ mobiltelefonunkhoz,
mert célszerûbb az adatokat az Outlookba tölteni, ahonnan
szinkronizálhatunk.

Kiolvasás másik adatforrásból

Az Upgrade Software összetevõnél nézzük meg a többi
választható elemet is, mert újabb lehetõségek bukkannak fel. Szinkronizálás
nélkül is kiolvashatunk adatokat az Outlook mappákból, ha azokat az
Outlookban elõzõleg megnyitottuk. Ehhez válasszuk ki az Outlook
programban a File / Open / Personal Folders File (*.pst) parancsot, és
keressük meg az adatainkat tároló PST-fájlt.

Utána válasszuk ki az Upgrade Software / Microsoft
Outlook elemet a PC Suite-ban, és meg fog jelenni az összes
felhasználható mappa, ahol kapcsolómezõkkel jelölhetjük ki azokat, amelyeket át
akarunk tölteni válogatás nélkül a kommunikátorra. Ez a lehetõség nem csak új
telefonra történõ átállásnál használható.

45. ábra. Az Outlook mappák áttöltése a
kommunikátorra

A további két rádiógomb választása esetén egy rövid útmutató
írja le a lépéseket, ha más, elõzõleg használt program adatbázisaiból akarjuk az
információkat kiolvasni (Palm, Nokia 9110). Ezután viszont mindenképen
érdemes áttérni egy szinkronizálható programra (pl.: Outlook).

Administrator Suite használata

Az Administrator Suite a PC Suite programon
belül található olyan összetevõ, amelynek segítségével a kommunikátor
beállításai egy kattintással frissíthetõk. Egy-egy alkalommal kérhetjük csak
bizonyos beállítások áttöltését is a felhasználástól függõen.

46. ábra. Minden fontos beállítás elõre
elvégezhetõ

Amint az ábra is érzékelteti, itt minden személyes és
általános internetes beállítás elvégezhetõ, majd az eszköztár Configure
gombjával a beállítás áttölthetõ. Elõször megjelenik az eszköz neve, IMEI-száma,
majd a Configure gombra kattintással elindul az adatok áttöltése. A nevek
elõtti kapcsolómezõvel kiválaszthatjuk, mely adatokat akarunk áttölteni.

Fontos! Az
Administrator Suite 1.0-s változatában hibás a DNS-címek tárolása, és
nem engedélyezi a 255-ös értéket. Sajnos a Pannon GSM
beállításainál ez a hiba jelentkezik is, így a konfigurálás után a
kommunikátoron kézileg ki kell javítani a hibás beállítást, különben a
kapcsolat nem jön létre.

Az ûrlap feltöltése adatokkal

Elõször válasszuk ki a File / New, majd a File /
Save As parancsot, és mentsük el a beállításfájlt a saját archiválásra
használt mappánkba. Azért oda, mert a számítógéprõl történõ archiválás során így
a beállításfájlt is elmentjük, és nem fog „elveszni”.

Utána kezdjük el az elejétõl a végéig adatokkal
feltölteni az ûrlapot. Az 1. részben az 52. oldaltól megtaláljuk
az általános beállításokat. Ezeket érdemes külön fájlba menteni, mert bárkinél
felhasználhatók. Ha valamilyen adatot nem találunk vagy megváltozott, akkor
hívjuk fel a mobilszolgáltatónk ügyfélszolgálatát saját mobilról ingyenesen, és
kérdezzük meg. Idõnként mentsünk, nehogy valamilyen hiba folytán a beírt adatok
elvesszenek.

TIPP. Egyes
szolgáltatások telefonszámánál az elõhívót nem szabad megadni, mert csak
akkor mûködik helyesen. Ha a beállítások frissítése után azok helytelennek
bizonyulnának, akkor elõbb töröljük a „+36-x0” részt, és próbáljuk meg
újra.

Az adatok módosításához kattintsunk duplán a kiválasztott
elemre, és a megjelenõ ûrlapmezõbe írjuk be a szükséges adatokat. Amely adatokat
nem kell megadnunk, azokat nyugodtan kihagyhatjuk, mert az ûrlap a kommunikátor
alapértelmezéseit mutatja.

Egyéni konfigurációk kialakítása

Különösen rendszergazdák esetében fontos, hogy több
konfigurációt készítsenek. Egy-egy felhasználó egyéni személyes beállításait
külön fájlba mentsük el, ahol a jelszavakat minden esetben a felhasználó gépelje
be. Ilyenkor forduljunk el. A jelszó tárolása az XML-fájlban kódolva történik,
így az abból nem olvasható ki.

Fontos! A
személyes adatokat tároló fájlt az adatrögzítés után adjuk át a
felhasználónak. Ehhez a fájlt mozgassuk át például egy flopilemezre a
tulajdonos elõtt. Az adatok frissítésekor a kommunikátor tulajdonosa hozza
magával ezt a lemezt, így az adatok frissítése egy szoftvercsere után
gyorsan megtörténhet.

A személyes konfigurációs fájlok további nem titkos egyéni
beállításokkal bõvíthetõk, mint például csengõhangok, fájlok, háttérképek
stb.

Adatok megtekintése más helyen

Ha végeztünk az adatok rögzítésével, akkor egy webböngészõ
ablakban nézzük meg az XML-fájlt, ami ott is ugyanolyan kifejezõ lesz. A sorok
elõtti „+” és „–” jelekkel tudjuk a csoportokat kinyitni és bezárni. A fájlt más
programban is megnyithatjuk, de ne módosítsunk rajta, különben nem fogjuk tudni
megnyitni a PC Suite-ban.

47. ábra. Az XML-fájlok webböngészõben is
megtekinthetõk

A megtekintés amellett, hogy érdekes, felveti annak a
lehetõségét is, hogy az adatokat más programmal is kiolvassuk esetleg
feldolgozzuk.

Térjünk vissza a PC Suite-hoz, és nyomtassuk ki
az adatokat. Ennek egyik elõnye, hogy összesítve láthatjuk az összes beírt
adatot a jelszavak kivételével, amelyek csillagozva jelennek meg. A lapon
olvasva sokkal hamarabb rátalálunk a hibás adatokra, így azokat idõben, még a
használat elõtt ki tudjuk javítani.

TIPP. A lapokat
megfelelõ helyen biztonságba helyezhetjük, így a fájlok elvesztése esetén
sem kell számos helyrõl összeszednünk a fontos adatokat. Ha a lapokat
kellõen biztonságos helyen is tudjuk tárolni, akkor a jelszavakat is
felírhatjuk rá, de ezt általában kerüljük el.

Helyreállítási feladatok

Jobban megnézve a kommunikátort láthatjuk, hogy valójában az
is egy számítógép, operációs rendszerrel, alkalmazásokkal, ahol ott vannak az
egyéni beállítások, dokumentumok és fájlok. Ezeket mind eltávolítva egy teljesen
üres „számítógépet” kapunk, amelyen csak az a kevés program fog futni,
ami éppen egy telefontól elvárható.

Ebbõl következõen ugyanazok a hibák elõfordulhatnak itt
is, mint a számítógépen, akár mi, akár a programok okozzák azokat. Így a
használat intenzitásától függõen elõbb vagy utóbb sort kell keríteni a rendszer
teljes cseréjére. Ugyanez történik akkor is, ha újabb szoftverfrissítés érhetõ
el a Nokia szakszervizeiben, és azok telepítésével szeretnénk a programjaink
megbízhatóságát, mûködõképességét növelni.

TIPP. Az
alkalmazások újabb változatai a
forum.nokia.com címrõl
letölthetõk és telepíthetõk. Ilyenkor frissíthetünk felülírással is, de az
elõzõ alkalmazás eltávolítása után is telepíthetjük az új alkalmazást.

Azonban a sok frissítgetéstõl a programjaink lassabban fognak
elindulni, az esetlegesen megsérült fájlok miatt nem futnak már olyan
megbízhatóan, ezért idõszerûvé válhat a rendszer teljes frissítése. Ezt
egyénileg is elvégezhetjük, de a céges rendszergazda idõszakos feladatai közé is
sorolhatjuk.

Adatmentés a kommunikátorról

A kommunikátoron tárolt adatok lehetnek beállítások és egyéni
fájlok. A fájlokat egyszerûen át tudjuk másolni vagy mozgatni, míg a
beállításokkal más a helyzet. Ha azok többsége olyan típusú, amit az
Administrator Suite eszközzel helyre tudunk állítani, akkor nincs gond, mert
azok elérhetõk a számítógépünkön.

Más a helyzet az üzenettárolókkal, a Pult
hátterével és elemeivel, a gyorshívások beállításaival, és egyéb vezérlõpultos
beállításokkal (Control panel). Ezeket nem tudjuk programból pótolni, így
marad a kézi beállításuk, bár ezek nem jelentenek komoly feladatot.

TIPP. Azért
fontos, hogy pontosan tudjuk mit, hol találunk meg a kommunikátorunkon,
mert így azt is tudni fogjuk, hogy mit kell helyreállítani egy
rendszerfrissítés után.

Minden fájl lementése elvégezhetõ a PC Suite / Task
Scheduler / Backup feladatával, azonban tudnunk kell, hogy ez a telepített
programokat is elmenti, így a teljes helyreállítás során ugyanazt a talán hibás
rendszert telepítenénk vissza.

Fontos! Bármilyen
jelentõs, rendszert érintõ munkába kezdünk bele, elõtte mindig végezzünk
egy teljes biztonsági mentést a leírtak alapján. A fájlmásolást vagy
mozgatást is csak ezután kezdjünk el, mert már akkor is történhet
adatvesztés.

Elõször zárjuk be a PC Suite programot, mozgassuk át
az eddig használt „backup” mappát más helyre, majd ismét indítsuk el a
programot, és készítsünk egy teljes mentést.

Utána megint lépjünk ki a programból, mozgassuk át ezt
a csomagot is egy másik helyre, és jelöljük meg, ez tartalmazza minden eddigi
munkánkat. Ha valami nagyon nem jönne össze, ennek segítségével még mindig
visszaállíthatunk mindent az eredeti állapotba. Ez a csomag tartalmazza a
dokumentumainkat is, így a helyreállítás során is felhasználhatjuk. Azonban
akkor majd vigyázzunk arra, hogy csak a saját dokumentumainkat másoltassuk
vissza, a programokat ne.

Ellenõrizzük az Administrator Suite eszközben a
szükséges beállítások meglétét. Elõfordult-e olyan az utóbbi idõben, hogy a
kommunikátoron végeztünk el egy beállítást, és az nincs elmentve az XML-fájlba?
Az ilyeneket azonnal pótoljuk.

Ha mindennel végeztünk, akkor lapozzuk végig az
alkalmazásokat, nézzünk bele a beállításaikba, az általuk tárolt dokumentumokba,
és gondoljuk át, hogy azok az információk pótolhatók-e a számítógéprõl, ha most
mindent elvesztenénk. Ha a válasz nem, akkor írjuk fel az adott
információt, vagy lapozzuk fel például a 3. részben megtalálható „A
fájlrendszer felügyelete” címû fejezetet, ahol a különbözõ fájlok
tárolásáról és hozzáférhetõségérõl volt szó.

Egyéni rendszerfrissítés

Amint már említettük, a gyakori programtelepítés és
eltávolítás nem tesz jót a rendszernek, és egy idõ után lassabb lesz, esetleg a
megmagyarázhatatlan jelenségek, hibák is gyakoribbá válnak. Ezért a kommunikátor
memóriájában, illetve a memóriakártyán telepített alkalmazásokat idõnként
érdemes felfrissíteni. Ilyenkor azon is elgondolkodhatunk, hogy mely programokat
nem indítottunk el soha.

Az egyéni rendszerfrissítés kétféle módon valósulhat
meg, Az egyik az egyszerûbb, amikor egy eredeti frissen telepített kommunikátor
teljes memóriáját elmentjük a Backup programmal, és azt állítjuk vissza.
Ezután már csak az Administrator Suite segítségével kell a legújabb
beállításokat átküldeni, illetve a legutóbbi biztonsági másolatból a személyes
fájljainkat. Így gyakorlatilag három lépésben visszakapjuk majdnem ugyanazt a
rendszert, ami elõtte volt a kommunikátorunkon, de szemmel láthatóan gyorsabb és
megbízhatóbb lesz.

Amennyiben ilyen fájlkészletünk nincsen, úgy azt elõ
kell állítanunk. Ehhez elõbb le kell formáznunk a kommunikátor alapmemóriáját,
fel kell telepítenünk az eredeti alkalmazásokat, amelyek legújabb változatait
letölthetjük a forum.nokia.com
webhelyrõl. Ebben az esetben elõbb szerezzük be az összes telepítendõ programot,
és csak utána kezdjünk hozzá a frissítési mûveletnek.

TIPP. Minél elõbb
próbáljuk ki a saját kommunikátorunkon a teljes rendszerfrissítést, annál
elõbb fogunk ama megnyugtató érzés birtokába jutni, hogy képesek
vagyunk bármilyen rossz helyzetben is helyreállítani a kommunikátorunk
rendszerét.

A fájlrendszer formázása

Miután felkészültünk a nagy mûveletre mind adatmentési, mind
érzelmi oldalon, vessünk egy utolsó pillantást a még mûködõ számítógépes
kapcsolatunkra, és indítsuk újra a kommunikátort. Ehhez használhatjuk a
Ctrl+Shift+Chr+K billentyûkombinációt, amellyel az éppen futó alkalmazás
zárható be, de az akkumulátor levétele és 10 másodperc múlva történõ
visszahelyezése is megfelel.

Készüljünk fel, hogy amikor megjelenik a képernyõn a
két kezet ábrázoló nyitókép, akkor nyomjuk meg azonnal a Ctrl+Shift+F-et.
Ekkor megjelenik egy kérdés, hogy valóban le akarjuk-e formázni a rendszert.
A válaszunk igen (Yes), és ezzel megtettük az elsõ lépést egy jobb
rendszer kialakítása felé.

TIPP. Az akku
visszahelyezése után nyissuk ki a fedelet, és nyomjuk le a Ctrl+Shift
segédbillentyûket, majd a kép megjelenésekor azonnal az F-et. Így nem
maradunk le a pillanatról.

A teljes formázás után azonnal ellenõrizzük a számítógépes
kapcsolatot, amely másodpercek alatt helyre fog állni.

Az alaprendszer visszatöltése

Az alapmemóriában megtalálható programok visszatöltésére két
lehetõség adódik. Az egyik, hogy az All_Nokia_9210_data.SIS
telepítésével az összes programot egy lépésben visszatelepítjük. Ez a
leggyorsabb és legjobb megoldás. Visszatelepíthetjük a programokat egyesével is,
amennyiben rendelkezünk azok legújabb változataival, de ebben az esetben talán
nem érdemes, mert minden alkalmazásra szükségünk van, amit e csomag tartalmaz.

TIPP. A
visszatöltés elõtt a számítógépen keresztül nézzük meg a C: meghajtó
tulajdonságait, ahol láthatjuk a memóriában lévõ szabad hely nagyságát.
Ugyanezt tegyük meg a telepítések után is minden lépésnél, még késõbb
hasznos lehet.

A programok telepítése után indítsuk újra a kommunikátort,
hogy az új programok elfoglalhassák a megfelelõ helyüket. Például a File
manager csak ezután kerül át az Office csoportba.

Frissítés a memóriakártyán

A memóriakártya esetében kicsit könnyebb helyzetben vagyunk,
mert itt nem az egész kommunikátor mûködõképességét veszélyeztetjük, hiszen az
bármikor kivehetõ, és másik tehetõ be, a rendszer még ugyanúgy mûködik tovább.
Természetesen egyes programok zokon veszik a memóriakártya hiányát, különösen ha
éppen onnan nyitották meg a fájlokat, mint például a Messaging
alkalmazás.

Az elõzetes mentést itt is végezzük el, majd ha mindent
biztonságba helyeztünk, akkor a File manager programban válasszuk ki a
Menu / Memory card / Format memory card parancsot, és a Format
parancsgombbal indíthatjuk a mûveletet. Utána itt is visszatelepíthetõk a
programok egyesével és egyben is, attól függõen, hogy mire van szükségünk. Ha
nem használunk egyáltalán saját fejlesztésû Java programokat, akkor
gondoljuk meg, hogy valóban szükségünk van-e a majdnem 3 MB-ot foglaló
alkalmazásra.

TIPP. Ha
egyesével telepítjük vissza a programokat, akkor látni fogjuk, hogy szinte
mindig jóval nagyobb helyet igényelnek, mint amennyit ténylegesen el is
foglalnak. Célszerû mindkét memóriát egyszerre formázni és frissíteni,
mert a programok gyakran mindkét memóriába telepítenek fájlokat.

Felhasználói tippek

V/5. rész: „Gyakran ismételt kérdések”

Készítette: Móricz Attila

Elérkeztünk az utolsó fejezethez, ahol már csak a felfedezõ
utakon felmerült apróbb problémák megoldására lesz szükségünk, hiszen aki az
elõzõ négy részt figyelmesen elolvasta, az könnyedén megválaszolhatja az itt
felmerülõ kérdéseket. Természetesen még aki törekszik is a mélyebb ismeretek
elsajátítására, annál is felmerülhetnek olyan gondok, amelyekre adott esetben
nem tudja a választ.

Sokaknak pedig nincs annyi szabad idejük, hogy teljesen
kiismerjék kommunikátoruk mûködését, ezért így bizony elõfordulhat, hogy nem
találják a megoldást. Ilyenkor lapozzák fel az elõzõ részeket is, amelyekben
lehet, hogy megtalálják a választ a kérdésre. Ha nem, akkor még ebben a részben
is kutathatnak tovább, ahol inkább a különleges esetekre gyûjtöttem példákat.

Nem vehetünk számba minden kérdést, de a
kommunikátorral való munkám során a bennem felmerülõ kérdéseket is lejegyeztem,
ha egy feladat logikus megoldása esetén sem azt az eredményt kaptam, ami az
adott helyzetben elvárható lett volna. Ilyenkor bizony sokszor hosszabb
kutatómunka eredményeképpen jutottam el a helyes megoldásig, amelyet most
önöknek tálcán kínálok.

Ennek ellenére ne feledjék el, hogy az elsõ részben
számos lehetõséget soroltam fel, ahol segítséget kaphatnak bármilyen természetû
kérdésükre. Természetesen ki kell választani, hogy melyik helyen milyen kérdésre
fognak nekünk válaszolni, de nagyon sokféle ügyfélszolgálat, levelezõlista,
internetes forrás áll a felhasználók rendelkezésére, hogy a nehéznek tûnõ
problémáikra megoldást találjanak. Gondoljanak arra, hogy mindig van valaki, aki
az adott témában otthonosabban mozog, így annak a válasz megadása csupán
percekbe kerül.

Sok elõre nem látható problémát okozhatnak az
internetrõl letöltött programok, de a memóriafoglalás is egy kimeríthetetlen
téma. E részben sokféle kérdést áttekintünk, de mindegyiknél arra törekedtem,
hogy a probléma hátterét is megvilágítsam, mert azzal sok ki nem mondott
kérdéseink is válaszara találnak.

Használják örömmel a kommunikátorukat, és törekedjenek
arra, hogy annak kezelésében minél nagyobb jártasságra tegyenek szert. Ismerjék
meg alaposan az eszköz mûködését, mert úgy annál kevesebb lesz a misztikusnak
tûnõ hiba. Ha pedig a szemléletet kiterjesztik más eszközükre is, akkor azokat
is sokkal nagyobb hatékonysággal tudják majd mûködtetni, mint eddig.

Általános hibaelhárítás

A kommunikátor használata során sokszor fogunk olyan
helyzetbe kerülni, amikor nem tudjuk eldönteni, hogy egy adott feladatot miért
nem tudunk megoldani. Gyakran a látszólag helyes beállítások között megbújik
egy-egy olyan is, amelyik meghiúsítja a munkánk gyors elvégezését.

Ezért mindig próbáljuk behatárolni a hiba lehetséges
okát, vegyük számba a rendelkezésünkre álló segítségeket, és válasszuk ki a
megfelelõt a hiba elhárítása érdekében. Ha nem sikerült, akkor lapozzuk át a
további fejezetekben található kérdéseket és válaszokat, hátha felleljük a
megoldást.

A problémák észlelése és kezelése

Aki az elõzõ részek útmutatásai alapján egyre tudatosabban
végzi a feladatait, annál az elõforduló problémák száma csekély lesz, és azok is
talán csak figyelmetlenségbõl adódnak. Ha ismerjük az alkalmazásainkat, a
dokumentumainkat, a kommunikátor mûködését, akkor ki tudjuk következtetni, hogy
vajon hol követhettünk el egy apró hibát, ami miatt a programhiba bekövetkezett.

Problémák általában akkor fordulnak elõ, amikor valami
új dolog történik velünk. Amíg a kommunikátort kiismerjük az eltart valamennyi
ideig, majd késõbb egy esetleges szolgáltatóváltás, netán egy újabb program
telepítése is okozhat átmeneti zavarokat. Ezért ha valami az utóbbi idõben nem
úgy mûködik, mint elõtte, akkor gondoljuk át, milyen változás történt az elmúlt
idõszakban, ami kapcsolatban állhat a hibával.

Változás a mobilszolgáltató oldalán

Néha elõfordul, hogy a mobilszolgáltatónál valami megváltozik
a szolgáltatási területén, amelyet igyekeznek kellõen széles körben közzétenni,
de még így is elkerülheti a figyelmünket. Az is elõfordulhat, hogy valamilyen
alapértelmezett beállítás nem megfelelõ, így módosítanunk kellett volna.

Ha úgy gondoljuk, hogy mindegyik beállításunk helyes,
és egy próba erejéig netán egy másik szolgáltatónál jól mûködött például az
internetre történõ csatlakozás, akkor hívjuk fel a mobilszolgáltatónk
ügyfélszolgálatát, amely hálózaton belül ingyenesen.

Ilyen esetben ismertessük röviden, milyen ügyben
telefonálunk, és kérjük a technikai ügyfélszolgálat kapcsolását. Mindig mondjuk
el elõre azt, amit már tudunk, hogy feleslegesen ne kelljen olyan információkat
végighallgatnunk, aminek birtokában vagyunk. Ha pedig netán valamit rosszul
tudnánk, akkor az hamarabb kiderül.

TIPP. Ha nem
vagyunk biztosak a beállításokban, akkor hívjuk fel az ügyfélszolgálatot,
de elõbb hallgassuk meg a hangmenüt, hátha már ott is elhangzanak a
szükséges információk, és nem kell megvárnunk a kezelõ jelentkezését.

Amennyiben van internetkapcsolatunk is, úgy érdemes
megismerkedni a mobilszolgáltatónk weblapjaival, mert nagyon sok hasznos
információt találunk rajta. Ha egy új szolgáltatás beállításaival bajlódunk,
akkor ezen lapok elolvasásával pontosíthatjuk ismereteinket, és elkerülhetjük a
felesleges kérdezõsködést.

Újabb alkalmazások telepítése

Amikor a kommunikátorra valamilyen új programot telepítünk,
akkor általános esetben gazdagabbak leszünk egy új alkalmazással, és újabb
feladatokat tudunk megoldani. Rosszabb esetben valamilyen már meglévõ funkciónk
gazdagodik az újabb program révén, de ezzel együtt talán bizonyos változások is
történnek, amelyhez még nem szoktunk hozzá.

TIPP. Újabb
betûkészletek felmásolása esetén az nem jelenik meg a telepített
alkalmazások listájában, de jelentõsen lelassíthatja a Word alkalmazás
indulását.

Sokszor bizonyos változások nem is tûnnek fel azonnal, csak
késõbb, amikor már el is feledkezünk arról, hogy telepítettünk valamilyen új
programot. Talán csak az alapértelmezések változnak meg, de az is lehet, hogy
jelentõsebbek a változások.

Egyes funkciók általában több módon elérhetõk, és talán
az új programok telepítése után némelyik nem használható, mert azt elfoglalja az
új alkalmazás. Ez nem hiba, hanem egy változás, amihez hozzá kell szoknunk. Ha
pedig a programot eltávolítjuk, akkor minden visszaáll az alapértelmezett
formára, és emiatt ismét változások történnek, amihez hozzá kell szoknunk.

Rendellenes vagy szokatlan mûködés?

Különösen a kezdeti idõkben, amikor szinte ránk zúdul a
kommunikátor tengernyi szolgáltatása, nem mindig tudjuk eldönteni, hogy egy
adott program hibásan mûködik vagy csak szokatlan. Aki már jó ideje használ
számítógépet, ismer számos programot, az hajlamos azokhoz hasonlítani a
kommunikátor alkalmazásait, és ha valami másképpen történik, akkor hibára
gyanakszik.

A megértõbb felhasználók elfogadják a programok
funkcióit úgy, ahogyan azt kapják, hiszen belátható, hogy a kommunikátor
kapacitása elmarad egy asztali számítógépétõl. Így természetes az is, hogy a
programok kevesebb szolgáltatással rendelkeznek, esetleg egyik-másik a helyhiány
miatt másképpen mûködik, mint azt a számítógépen megszokhattuk.

Ez még nem jelenti azt, hogy hibásan mûködik, csak
azért mert más vagy szokatlan. Az is elõfordulhat, hogy a szokatlansága mellett
még esetleg hibásan is dolgozik, amelyre vagy lesz orvosság egy újabb
szoftverfrissítés formájában vagy nem.

Ez utóbbi esetre a windowsos munkáink során gyakran van
példa, és nem kell meglepõdni rajta. Ilyen esetben azonnal keressünk egy „menekülõ
utat”, vagyis egy olyan megoldást, amellyel a hibás mûködés kikerülhetõ.

Ilyen például az Extras / Recorder alkalmazás,
amelynél hiába állítjuk be a Menu / Tools / Settings párbeszédablakban a
Sound quality = Compressed értéket, az akkor is normál beállításon marad.
Ha viszont egy számítógépen „tömörített” üres hangfájlt átmásolunk a
kommunikátorra, és azt nyitjuk meg, akkor a fájlt folytatva vagy felülírva
készíthetünk tömörített hangfájlt. Teszi ezt annak ellenére, hogy a beállítás
látszólag a Normal értéken van. Az ábrán látható maximális hosszúság
értéke 1948 kB szabad hely esetén jelent meg.

1. ábra. A maximális hossz értéke súgóként is
szolgál

Ez persze csak a „jéghegy csúcsa”, ahogy mondani
szokták, mert még számos meglepõ fordulatot tartogat a program. Azonban ezek
olyan mûködésbeli hibák, amelyekkel együtt lehet élni, a program a hibák
ellenére használható, és még az is lehetséges, hogy egy újabb
szoftverváltozatban a hibákat kijavítják.

A másik csoportba tartoznak azok a hibák, amikor a
program jól mûködik, csak mi használjuk rosszul, mert nem tudjuk, hogy az adott
funkció hol érhetõ el. Ha például egy Wordben készült írást átmozgatunk a
számítógépre vagy elküldjük e-mailben, akkor azt nem tudjuk megnyitni, mert az
alapértelmezett formátuma EPOC-fájl. Ha viszont a fájlt már eleve Word
95/97/2000 formátumok egyikében mentjük el, akkor a „hiba” nem is fog
fellépni.

Kellemetlenebb viszont az a helyzet, amikor az
alkalmazás számítógépes nyelven szólva „elszáll” vagy „lefagy”. A
lefagyás esetén nem tudunk mit tenni vele, mert nem reagál semmilyen
billentyûre még hosszabb idõ után sem. Az elszállásra példát az alábbi
ábrán láthatunk, ahol éppen egy üzenet érkezése után következett be egy
rejtélyes hiba még egy régebbi szoftverváltozat használata esetén (az újabb
változatban ilyen hibákkal már nem találkoztam).

2. ábra. Programhiba esetén megjelenõ üzenet

Az ábra szerint a program elszállt, bezárult, így azt
újra el kellett indítani. Ha ez egy beépített alkalmazás, amely rendelkezik
külön alkalmazásgombbal, akkor a gomb megnyomásával a program újraindítható. Ha
egy parancsikonnal elindított program szállt el, akkor azt az ikonjával
indíthatjuk, mint a hiba elõtt is.

Ha a hiba ismét fellép, akkor viszont indítsuk újra a
kommunikátort, mert valamilyen más fontos, háttérben futó alkalmazás is
megsérült, esetleg leállt, ami nem az alkalmazással együtt indul el, hanem a
rendszer elsõ indulásakor. Ilyenkor vegyük le az akkut, és kb. 10 másodperc
múlva tegyük vissza. Soha ne azonnal, mert az nem tesz jót a készüléknek!

A hibák elkerülésének módja

A stabil mûködés elsõdleges feltétele, hogy jó
szoftverváltozattal rendelkezzünk. A legelsõ kiadású kommunikátorok programja
még nem volt teljesen tökéletes, ezért ezeknél mindenképpen érdemes egy
szakszervizben szoftverfrissítést kérni.

Amennyiben csak a kommunikátorhoz adott alkalmazásokat
használjuk, úgy azok megbízhatóan és stabilan fognak mûködni. Ha viszont külsõ
gyártók programjait telepítjük, akkor elõfordulhatnak problémák, amelyek nem
biztos, hogy megszûnnek a kérdéses alkalmazás eltávolításával.

A harmadik szempont a szakmai ismeret. Nem lehet egy
ilyen komoly készüléket elõzetes felkészülés és tanulás nélkül megfelelõen
kihasználni. Természetesen felületesen lehet „használgatni”, de a valódi
elõnyöket csak megfelelõ hozzáértéssel tudjuk kihozni belõle. Erre szolgál
például ezen ismertetõ elsõ négy része is.

Aki veszi a fáradságot, és elolvassa az ismertetõket,
az abban leírt példákat kipróbálja, a tanácsokat megszívleli, az a további
fejezetekben felmerülõ kérdéseket akár meg is válaszolhatja különösebb
erõfeszítés nélkül. Persze õk is találhatnak a válaszok között új tippeket, de
lehet, hogy azokat már más ajánlott forrásokból a tanulás során megismerték.

A szoftverváltozatok figyelése

Az eddigi tapasztalatok alapján kijelenthetõ, hogy a v3.54-es
külsõ és a 2.00-s változatú belsõ szoftverek egészen megbízhatóan és stabilan
futnak. Az elõzõekkel gyakrabban fordulhatnak elõ hibák, elszállások, amelyek
kellemetlenek, ezért érdemes ezen a helyzeten változtatni.

A külsõ telefonrész szoftverváltozatát megtudhatjuk, ha
beírjuk a *#0000#
jelsort, és az utolsó kettõs kereszt lenyomásakor megjelenik néhány információ,
amelybõl az elsõ sor fontos számunkra, a szoftver változata, ami például
V 03.54. Az ennél
régebbi változatokkal több a gond, de azok is mûködõképesek.

Ha a telepített alkalmazások változatát is meg akarjuk
nézni, akkor nézzük meg az Extras – Control panel – Install / Remove
párbeszédablakában megjelenõ listát. Ha van internetkapcsolatunk, akkor keressük
fel a
Fórum Nokia honlapját, ahonnan talán frissebb változatokat tölthetünk le.
Errõl a V/4. rész 16 oldalától olvashatunk részletesebben.

Az elõzõekben a hangrögzítõnél említett hiba esetén
mindenképpen érdemes megnézni, hogy van-e újabb változat, mert ott az bizonyára
segíthet.

3. ábra. Szoftverváltozatok ellenõrzésének módja

Mikor és hogyan frissítsünk szoftvert?

Az elõzõekben leírtak nem jelentik azt, hogy a helyes mûködés
érdekében állandóan az új változatokat kell hajszolnunk. Ellenkezõleg! Ha van
egy stabil programváltozatunk a külsõ telefonrészen, és rendelkezünk a programok
legalább 2.00-s változatával, akkor nyugodtan dolgozhatunk azokkal akár évekig
is.

TIPP. Érdemes
összegyûjteni a letöltött fájlokat, és azokat biztos helyen tárolni.
Esetleg ha van CD-írónk, akkor írjuk ki CD-re a fájlokat, így saját magunk
is bármikor el tudunk végezni egy teljes rendszerfrissítést az V/4.
rész 60. oldalán leírtak alapján.

Természetesen nem árt figyelni az újdonságokat, olvasgatni a
levelezõlistákon folyó beszélgetéseket, de nem kötelezõ. Ha azonban felbukkan
egy jelentõs újításokat tartalmazó frissítés, akkor meggondolandó annak
letöltése, különösen, ha ez nem is jelent nehézséget, hiszen a fájlok általában
nem nagy méretûek. Érdeklõdhetünk a
Nokia
Ügyfélszolgálaton is, ahol az újdonságokról aktuális információkkal
szolgálhatnak.

A külsõ telefonrészen látható verziónál újabbhoz csak
Nokia szakszervizben történõ
frissítéssel juthatunk. Ilyen esetben mindig archiváljuk le számítógépre a
kommunikátorunk tartalmát, így hamarabb végeznek a szervizben, ha nem nekik kell
ezzel is foglalkozniuk. Másrészt biztonságosabb is, ha az adatainkat mi mentjük
le.

Memóriakezelési kérdések

Talán a számítógéppel egyidõs az a probléma, hogy a futó
programjainknak mindig kevés memória jut, és a lemezen a fájljaink majdnem szó
szerint csak szoronganak, mert nincs elegendõ hely a számukra. Ez a helyzet az
asztali számítógépek esetében már-már kezd megváltozni, de a kézi eszközöknél ez
a gond újra elõtérbe került.

Aki régóta használ számítógépet, annak vannak kialakult
szokásai, amelyekkel a problémát kezelheti. Itt sincs másképpen, mint az asztali
gépen, ami hely van, azt kell beosztani a lehetõ legjobban. Ki lehet találni
újabb praktikákat az elérhetõ hely növelésére, ha az nem kerül sokba.

A helyhiány amellett, hogy kellemetlen, néha
problémákat is okoz. Hibaüzenetek képében jelentkezik, és talán nem mindig
tudjuk, hogy mi váltja ki azokat. Ezekre igyekszünk az alábbiakban válaszokat
keresni.

Kevés a memória

A programok futtatására 4 MB operatív tár áll a
rendelkezésünkre. A kommunikátor belsõ részében az akku felhelyezésekor indul el
a rendszer, és elsõként a Desk és a Tel alkalmazások foglalnak
helyet a tárban. Ha megnyomjuk valamelyik alkalmazásgombot, akkor azok is
elindulnak, és igényüknek megfelelõ mennyiségû részt foglalnak el a memóriában.

Ez a memória nem keverendõ össze a File manager
programban látható és tallózható memóriákkal, amelyek valójában memórialemezek.
A memórialemez a memóriában kialakított fájlrendszerrel rendelkezõ és
lemezmeghajtóként viselkedõ tárterület.

A programok futására fenntartott operatív memória nem
látható a felhasználói programok részére, bár vannak olyan Shareware
programok, amelyek kísérletet tesznek ezek számszerûsítésére, de egyelõre kevés
sikerrel. Az internetrõl

letölthetõ Task Manager program ad némi útmutatást, de az értékei nem
a teljes valóságot mutatják, így csak közelítésnek nevezhetnénk. (Amellett a
program jelentõsen ronthatja a rendszer stabilitását, így ha ön nem tudja a
teljes rendszerfrissítést egyedül elvégezni, akkor csak a saját felelõségére
próbálja ki a programot!) Ez a memóriánk korlátozott, jelenleg nem
terjeszthetõ ki a memórialemezekre, így több nagyobb program indításakor
elõfordulhat, hogy elfogy a szabad memóriánk.

Hogyan orvosolható az „Not enough memory” hibaüzenet?

Ha egyszerre több alkalmazást is elindítottunk, akkor
elõfordulhat, hogy a jelzett hibaüzenetet kapjuk. Nem is kell hozzá sok program,
ha azok egyike például a webböngészõ, ami elég sok helyet foglal el magában is.
Egy újabb program indításakor az alábbi képernyõvel találkozhatunk.

4. ábra. Elfogyott a szabad memória a program
betöltésekor

A legegyszerûbb megoldás a megelõzés. Egyszerre csak egy
dologgal foglalkozzunk. Ha egy feladatot elkezdtünk, akkor azt fejezzük be,
mentsük el a fájlokat, és csak utána kezdjünk bele újabb munkába. Ha egy munkán
belül kellene több alkalmazást használni, akkor gondoljuk át, hogy azokra
valóban szükség van-e, különösen ilyen formában. Kerüljük a nagyon
memóriaigényes alkalmazásokat, illetve azokat csak önállóan használjuk.

TIPP. A
webböngészõ program (WWW) indítása esetén minden addig futó és elõtérben
indított alkalmazás bezárul. Ez nem hiba, hanem a program felkészül a
webböngészés közben várható nagy memóriaigényre.

A munkánk befejeztével ellenõrizzük a feladatlistát (Menu
/ Chr+ balra nyíl), hogy minden felesleges programot bezártunk-e. A File
manager programot hagyjuk nyitva, mert arra szinte állandóan szükségünk
lesz. A kommunikátor fedelét csak ezután csukjuk be. Ezzel megelõzhetjük azt a
problémát is, ami abból következik be, hogy egy elkezdett munkát félbehagytunk,
és elfeledkeztünk róla.

TIPP. A
kommunikátor fedelének lecsukásakor a programok a dokumentumokat azonnal
elmentik.

Be lehet-e zárni a háttérben futó alkalmazásokat?

Háttérben futó alkalmazások azok, amelyeket az
alkalmazásgombokkal indítunk el. Némelyik csak egy mappa képében jelenik meg, de
például a Contacts, a Calendar, a Tel közvetlenül a
tényleges programot jeleníti meg.

Egy „mappa” bezárása általában nem jelent problémát, de
például a Tel programnál ennek már következményei is lehetnek. A program
ugyanis nyitva tart számos fájlt, amelyek a mûködéséhez alapvetõen szükségesek.
Ilyenek például az alapértelmezett névjegyzékünk (C:\System\Data\Contacts.cdb
fájlt), és a mobilforgalmunk naplófájlja (C:\System\Data\Logdbu.dat
fájlt) stb.

A program nem zárható be szabályosan, csak a programok
erõszakos „kilövésére” szolgáló Ctrl+Shift+Chr+K-val. Ennek
következtében viszont a nyitott adatfájlok egyike-másika megsérülhet, de az
INI-fájlokba is kerülhetnek egymásnak ellentmondó bejegyzések. Ennek
következtében hiába indítjuk újra a kommunikátort, a hibás bejegyzések elõre nem
várt programhibákat okozhatnak. Erre a problémára viszont a következõ kérdésnél
kapjuk meg a választ.

Mi a teendõ, ha egy program többszöri újraindítás
ellenére is rendszeresen „elszáll”?

Ilyenkor több eset lehetséges. A hibát jó esetben az
INI-fájlok egymásnak ellentmondó bejegyzései jelentik, amelyek kitörlésével a
hiba egyszeriben megszûnhet. Mivel a futó programok ezeket a fájlokat
használják, ezért futás közben nem lehet kitörölni, mert a rendszer ezt nem
engedi meg.

Ilyenkor kilõhetjük a futó programokat, és a
File manager vagy számítógépes kapcsolat esetén a Windows Intézõ
segítségével egyesével törölhetjük a
C:\System\Apps\
mappa összes almappájában található INI-fájlokat.

Ennél egyszerûbb az a megoldás, ha a kommunikátor
indulásakor megnyomjuk a Ctrl+Shift+I billentyûkombinációt. Ezt az akku
felhelyezése után azonnal tegyük meg, és akkor a formázási parancshoz hasonlóan
megjelenik egy kérdés, hogy valóban törölni akarjuk-e az INI-fájlokat.

Ha az újraindítás után nem a megfelelõ idõpontban
nyomjuk meg a billentyûkombinációt, akkor az hatástalan marad, és a
rendszertöltés folytatódik. (Megjegyzés: 1. Ez a tipp nem minden
szoftverváltozatban érhetõ el. 2. Ne nyomjuk erõsebben a billentyûket ilyenkor
sem, mert attól még nem fog elindulni a kívánt program.)

Kevés a lemezhely

Az elõzõ fejezetben már szó volt amemórialemezrõl.
Kettõ ilyen tároló érhetõ a kommunikátorban, az egyik a beépített memóriában
kialakított, a másik a memóriakártyán található. Ez utóbbi esetben a mérete a
memóriakártya kapacitásától függ.

A File manager program segítségével mindkét
meghajtó elérhetõ a felhasználók számára, és azokon a számítógépes meghajtókhoz
hasonlóan fájlokat, programokat tárolhatunk. Az itt található szabad hely csak
programok és dokumentumok tárolására szolgál. A programok futtatására egyedül a
külön fenntartott operatív tár szolgál, mivel itt nincs olyan virtuális
memóriakezelés, mint amivel a Windowsban találkozhatunk.

TIPP. A rendszer
szempontjából teljesen mindegy, hogy egy programot melyik meghajtóra
telepítünk, ha azon van elegendõ hely, illetve ha az mindkét memóriába
telepít fájlokat.

Több helyen is olvashatunk olyat, hogy inkább a
memóriakártyára telepítsük a programokat, mert az biztonságosabb. Ez így nem
igaz, mert szinte minden memóriakártyára telepített program helyez el fájlokat a
kommunikátor C. meghajtóján is. Ezt a programok telepítésekor egyszerûen
ellenõrizhetjük a szabad hely méretének figyelésével.

Ennek inkább csak azért van jelentõsége, mert
alapértelmezésben a névjegyzékünk, a levelezésünk, a naptárunk a C: meghajtón
foglal helyet, és azok napi használata esetén elõfordulhat, hogy méretük talán
drasztikusan megnõ. Ehhez pedig szabad helyre van szükség, mégpedig a várható
felhasználásnak megfelelõ mennyiségû.

TIPP. Ha intenzív
levelezést folytatunk, vagy a naptári bejegyzésekhez gyakran csatolunk
mellékleteket, akkor azokat inkább tároljuk a memóriakártyán, ahol
könnyebb helyet biztosítani a számukra, mint az alapmemóriában.

Mindig ügyeljünk arra, hogy legyen legalább 3-400 kB szabad
hely mindkét meghajtón. Gondoljunk bele, hogy mi történhet akkor, ha nincs
egyáltalán szabad hely a kommunikátor alapmemóriájában, és kapunk egy faxot vagy
akár csak egy SMS-t. Mit tehet a rendszer ilyenkor azon kívül, hogy ad egy
hibaüzenetet?

Mitõl fogy el állandóan a hely a kommunikátor
memóriájában, amikor szinte az összes fájlomat átmozgattam a memóriakártyára?

Indítsa el a File manager programot, válassza ki a
Menu / Tools / Settings parancsot, és engedélyezze (Yes) a
rendszerkönyvtár megjelenítését. Ezután a Communicator memóriában
található mappákon egyesével haladjon végig, és nyomja meg a Ctrl+P-t
mindegyiknél. Remélhetõleg rendet tart a mappái között, és nincs több tucatnyi
mappa a gyökérben.

5. ábra. A mappa tulajdonságai között szerepel a
mérete is

Nézze meg mindegyik mappa helyfoglalását. Amelyik irreálisan
magas értéket mutat, azt nyissa ki, és nézze végig annak almappáit és fájljait
is, amíg rá nem bukkan a „bûnösre”.

Ajánlom figyelmébe a
C:\System\Data mappát,
ami visszafogott felhasználás esetén kb. 350-400 kB. Ha önnél ez lényegesen több
helyet foglal, akkor keresse meg a legnagyobb fájlokat.

TIPP. Méret
szerinti rendezéshez válassza ki a Menu / View / Sort by / Size
parancsot. A keresés után ne felejtse el visszaállítani dátum szerinti
rendezésre, ha elõtte is azon volt.

Jól érzem azt, hogy a programok telepítése és
eltávolítása után már nem kapom vissza ugyanazt a mennyiségû lemezhelyet?

Igen. Ennek sokféle oka lehet, és a számítógépes világban ez
teljesen megszokott dolog. Elveszett klaszterek, le nem törölt DLL- és egyéb
fájlok, de sorolhatnánk azon „helyfalókat”, amelyektõl nem tudunk
szabályosan megszabadulni. Ha ez már zavaró kezd lenni, akkor végezzünk el egy
teljes rendszerfrissítést. Ebben segít az V/4. rész a 60. oldaltól, de
az V/3. rész is az 5. oldaltól.

Hogyan figyelhetõ a meghajtókon lévõ szabad hely
mérete?

Az egyik módszert az elõzõ oldalon láthatták. Akinek ez
túlságosan körülményes, az válassza ki az Extras / Control panel / Memory
parancsot, és a megjelenõ ablakban olvasható lesz másodperceken belül a
különféle fájltípusok által elfoglalt hely mérete. Ennek csak egy hátránya van,
hogy kb. a hely felét az ismeretlen fájltípusba tartozó fájlok foglalják
el.

6. ábra. A memóriafoglalás részletezése
fájltípusonként

A jobb oldali parancsgombok segítségével tudunk átváltani a
két memória részletezése között. Ha valamelyik értéket túl nagynak találjuk,
akkor érdemes utánanézni, nem felejtettünk-e az egyik mappában néhány bemutatóra
szóló videofájlt vagy más általában felesleges dokumentumot.

Hogyan csökkenthetõ a fájlok helyfoglalása a
meghajtókon?

Általában tömörítéssel. A kommunikátoron az operációs
rendszer nem biztosít a meghajtókon tömörítést, viszont az others.sis
CD-rõl történõ telepítésével ki tudunk csomagolni tömörített (ZIP-) fájlokat.
Így a ritkábban használt dokumentumainkat tárolhatjuk ilyen számítógépen
tömörített fájlokban, és mindig csak azt bontjuk ki, amelyikre szükségünk van.
Annyi lefoglalható helyet pedig mindig biztosítanunk kell, amennyi a napi
munkához szükséges.

A másik megoldás, hogy az V/3. rész 17. oldalától
olvasható Tömörített fájltárolás címû fejezetet elolvasva telepítünk egy
olyan programot, amellyel a kommunikátoron is elvégezhetjük a tömörítést, ha
munka közben adódna ilyen igényünk. A program letölthetõ az internetrõl, és
kipróbálás után megvásárolható. Rendelkezik a szükséges „Nokia OK”
logóval, így biztonságosan telepíthetjük a kommunikátorunkra. Ezt minden esetben
ellenõrizzük a saját biztonságunk érdekében.

Kommunikációs feladatok

A kommunikátor amellett, hogy sok számítógépes feladat
elvégzésére alkalmas, azért mégiscsak telefon, így a munkáink jelentõs részét
teszi ki a mobiltelefonként történõ használat. Ilyenkor is sok problémánk
adódhat, ami általában azért van, mert nem végzünk el egy tanfolyamot a
kommunikátor használata elõtt, de sokszor még a felhasználói segédlegeteket sem
olvassuk el. Ehhez hozzátársul még néhány olyan információ hiánya is, amely nem
annyira publikus, és már tornyosulnak is a kérdõjelek.

Telefon alkalmazás

Telefonálni lehet a külsõ és a belsõ részen is. A belsõ
részen lényegesen több szolgáltatást érhetünk el, de a külsõn is megtalálható
minden, ami valóban elvárható a kommunikátortól.

Használható-e a telefonrészen a memóriakártyán lévõ
névjegyzék?

Igen. Csukjuk be a kommunikátor fedelét, nyomjuk meg a
Names gombot, majd válasszuk ki az Options – Select / Memory in use –
Select gombot, és a fel-le gombokkal jelöljük ki a használandó névjegyzéket.
A Select (Kiválasztás) és a Back (Vissza) gombok megnyomása
után a Search (Keresés) parancs választásával már a kiválasztott memória
névjegyei között tallózhatunk.

A hívás azonosítása azonban minden esetben az
alapértelmezett névjegyzék alapján történik. Ez a választásunk csak a hívás
indításának megkönnyítését szolgálja.

Hol lehet bekapcsolni a saját telefonszám elküldését?

A külsõ telefonrészen könnyebben megtaláljuk a Menu /
Settings – Select / Call settings – Select / My number sending – Select parancs
kiválasztásával. A belsõ kommunikátorrészen a Tel / Menu / Settings / Network
services / Other services párbeszédablakban található meg a My number sending
beállítás. A külsõ részen a Menu 3-1-5 beírásával gyorsan elérhetjük a
funkciót.

TIPP. Ha gyakran
ki szoktuk cserélni a SIM-kártyát a telefonban, akkor vigyázzunk a
hálózati alapértelmezés beállítással, mert mobilszolgáltatónként
eltérõ lehet az alapértelmezés!

Át lehet-e kapcsolni a saját telefonszám elküldését
csak egy hívás erejéig, mint a Nokia 9110-en?

Nem. Itt ezek a választási lehetõségek nem állnak
rendelkezésre. Ilyenkor a szám elé írjuk be a
*31# hálózati kódot, ha
a kikapcsolt állapot ellenére azt akarjuk, hogy a hívott lássa a számunkat. Az
általában bekapcsolt hívószámküldés esetén pedig a
#31# kódot írjuk a
hívandó telefonszám elé, és a telefon nem fogja elküldeni a számunkat.

Általában ez utóbbi a jellemzõ. Ilyenkor a hívandó szám
sincs benne a címjegyzékünkben, így mindenképpen be kell írnunk azt is, tehát
nem jelent problémát még az a 4 gombnyomás pluszban.

Használhatom-e az alkalmazásokat telefonálás közben?

Igen. Ha egy program használata közben érkezik hívás, akkor a
jobb oldalon megjelenõ parancsgombok segítségével fogadhatjuk azt. Ha a
megbeszélés közben fel kell írnunk valamit, akkor így még arra is lehetõségünk
van.

7. ábra. Hívás fogadása a Notes használata
közben

A hívás fogadása után az alkalmazással ugyanúgy dolgozhatunk
tovább, de átválthatunk egy másikra is, miközben a kommunikátort, mint
kihangosított telefont használjuk. A hívás végén általában a hívó szakítja meg a
hívást, de a Tel gombbal átléphetünk a telefonra, és azt mi magunk is
bonthatjuk. Ha nem akarunk átváltani, de biztosak akarunk lenni a hívás
bontásában, akkor csukjuk be a fedelet, és a piros „letesz” gombbal
bonthatjuk a hívást.

TIPP. Hívás
közben fel tudunk írni minden fontosat, de akár fel is vehetjük azt a
hangrögzítõvel. A táblázatok segítségével hozhatunk pénzügyi döntéseket,
vagy ellenõrizhetjük a hívó fél ajánlatának valódiságát (például egy
hitelszámítás esetén).

Üzenetkezelési kérdések

Elektronikus levelek, SMS üzenetek küldése és fogadása közben
is elõfordulhatnak apróbb rövidzárlatok, amikor nem kapcsolunk azonnal, hogy mi
miért nem érhetõ el. Sokszor a megoldás nagyon egyszerû, de a szokásaink vagy
egy attól eltérõ programhasználat látszólag nehéz feladat elé állít bennünket.

Miért nem tudok SMS-küldéshez kiválasztani a egyes
neveket, amikor van az illetõnek telefonszáma?

Ez tipikusan vezetékes világból származó felhasználói hiba,
amikor a partnerek telefonszámait a Tel mezõbe írjuk be, mintha csak
egyfajta telefon létezne. A kommunikátor különbséget tesz vezetékes- ( Tel ),
mobiltelefonszám ( Tel (GSM) ), és faxszám ( Fax; Fax(GSM) )
között, ezért azokat nekünk is annak megfelelõen kell beírni.

Mivel vezetékes telefonra eddig még nem lehetett SMS-t
küldeni (egyes típusokra már lehet), ezért azok a számok nem jelennek meg
az SMS üzenet címzettjének kijelölési listájában. Ezért ügyeljünk a
különbségekre, és meg fogjuk látni, hogy a kommunikátor például a
Névjegyzékben milyen szolgálatkészen fel fogja kínálni a telefonszámok
kijelölése esetén a szükséges parancsgombokat.

Miért nem tudok faxküldéshez kiválasztani egyes
neveket, amikor van az illetõnek telefonszáma?

Az elõzõhöz hasonlóan a hiba itt is ugyanonnan ered, de ebben
az esetben még inkább alkalmazni kell az új szemléletet. A probléma fõleg akkor
jelentkezik, ha valakinek ugyanaz a telefonszáma és a faxszáma is. Ilyenkor
keressük a Tel/fax mezõt, de ilyen nincs.

A megoldás az, hogy kétszer kell beírni a
telefonszámot. Egyszer a Tel, egyszer pedig a Fax mezõbe.
Így a szám hívható is lesz, és a fax küldésekor is ki tudjuk választani, illetve
hívása esetén azonosítani tudja a Névjegyzék alapján a program a hívót.

Nem tudom átmozgatni az üzenettárolót, mert a Move gomb
nem választható ki. Miért?

Valószínûleg azért, mert már átmozgatta egyszer a
memóriakártyára, és utána úgy indította el a Messaging alkalmazást, hogy
a kártya nem volt a kommunikátorban. Ilyenkor ugyanis a program észleli a
hiányzó mappákat, és létrehozza azokat a kommunikátor alapmemóriájában (C:).

A memóriakártyát visszahelyezve mindkét helyen lesz egy
üzenettároló, ezért nem lehet azt áthelyezni, hiszen a hely már foglalt.
Ilyenkor csak átváltani lehet a két üzenettároló között.

8. ábra. Az üzenettároló áthelyezése vagy
átváltása

Válasszuk ki a Messaging alkalmazásban a
Ctrl+Shift+X-et, ahol a Memory lapon tudjuk kiválasztani az
üzenettároló helyét. Ha a Move gomb szürke marad, akkor biztosak lehetünk
abban, hogy két üzenettárolónk van. Ilyenkor nyugodtan váltsunk át a másikra, és
nézzük meg, ott milyen üzeneteink vannak. A legutolsó üzenetek dátuma segít
felidézni, vajon mikor történt valami, amit talán nem is úgy akartunk, de
véletlenül ilyenre sikeredett.

Átváltottam a Messaging alkalmazásra, és egy
hibaüzenetet kaptam. A program nem indult el. Miért?

Ez az elõzõhöz hasonló eset. Az üzenettárolót a
memóriakártyára mozgattuk át, de azt kivettük a kommunikátorból, mert például
áttettük a digitális fényképezõgépbe. A Messaging gombot megnyomva a
program nem tud elindulni, rosszabb esetben elszáll, mivel elvettük tõle
a nyitott fájljait tartalmazó memóriakártyát.

Küldtem egy formázott e-mailt, de a címzett azt nem
tudta elolvasni. Mi volt a hiba?

A címzett látszólag jól megkapja a formázott e-mailt, de az
nem tartalmazza az üzenet fejlécében a formázásra vonatkozó információt, ezért a
program nem is tud vele mit kezdeni. Ez csak egy apró programhiba, amit
bizonyára elõbb-utóbb orvosolni fognak.

Addig is a címzett állítsa át az üzenet
megjelenítésekor a kódolást Unicode (UTF-8) formátumra, és az azonnal
olvashatóvá válik. Gyakorlott e-mailezõk már tudják, ha egy üzenetben sok a
zavaros karakter, akkor biztosan át kell váltani egy másik kódolásra.

Csatlakozás az internetre

Ez a mûvelet olyan sokféle összetevõ helyes mûködésén alapul,
hogy szinte külön örülhetünk, ha elsõre sikerül hibamentesen elvégeznünk a
feladatot. Azért annyira nem kell megijedni, csak figyeljünk oda minden
beállításra, és ismerjük az elérhetõ szolgáltatásokat.

A számítógépen telepített Nokia 9210 modem
tesztelésekor hibaüzenetet kapok mindegyik modem esetén. Mi a megoldás?

Nem tesztelni kell, hanem használni. Természetesen egy modem
telepítése után szeretnénk elõbb meggyõzõdni annak helyes mûködésérõl, de erre
itt nincs lehetõségünk. A számítógépen a Windowsban a Vezérlõpult / Modem
párbeszédablakban a Diagnosztika lapon a modem kijelölése után az
Egyéb infó gombra szoktunk teszteredményeket kapni, de erre itt csak
hibaüzenetet kapunk. A modem ennek ellenére mûködni fog.

Azonban ha azt az üzenet kapjuk, hogy a port már nyitva
van, akkor az azt jelenti, hogy a rendszertálcán lévõ kapcsolati ikont be kell
zárnunk. Ehhez kattintsunk rá a jobb gombbal a kommunikátor kapcsolatát jelzõ
ikonra, és válasszuk ki a Close parancsot.

Látszólag minden beállításom helyes, de mégsem sikerült
csatlakoznom az internetre. Mi lehet az oka?

Elõször azt gondolja át, hogy használta-e már a
szolgáltatást, akár ezzel a mobiltelefonnal, akár egy másikkal (ugyanazzal az
elõfizetéssel). Ha nem, akkor ellenõrizze az elõfizetõi szerzõdésén, hogy
rendelkezik-e a szükséges adatátviteli szolgáltatással. Sok esetben ez ingyenes,
de külön kell kérni a bekapcsolását.

TIPP. Új
elõfizetés vagy pre-paid kártya vásárlása esetén kérjük elõre az összes
ingyenesen elérhetõ szolgáltatás bekapcsolását. Így sok problémától
szabadítjuk meg magunkat.

Speciális esetekben még ilyenkor is elõfordulhat, hogy valami
nem mûködik. Például az egyik mobilszolgáltató elõfizetõi nem tudnak faxot
fogadni, ha azt ISDN vonalon lévõ faxról küldik. Ilyen és ehhez hasonló hibák
elõfordulhatnak, és megoldás is születik rá elõbb vagy utóbb. Ez mindenképpen
gondot okoz a felhasználónak, mert sok sikertelen és ráadásul fizetõs hívásába
kerül, mire kideríti, hogy a hiba nem az õ beállításaiban vagy készülékében van.

Látszólag minden beállításom helyes, az elõfizetésekkel
is rendelkezem, de mégsem sikerült csatlakoznom az internetre. Mi lehet az oka?

Ez az elõzõ faxos problémához hasonló rejtett hiba, amire még
csak megoldás sem biztos, hogy lesz. A kapcsolat beállításainál ellenõrizze,
hogy a telefonszámot milyen formátumban adta meg.

Arra gondolunk, hogy Magyarországon belüli, ráadásul
hálózaton belüli hívás esetén teljesen mindegy, hogy a szám 0630 vagy +3630,
netán elõhívó nélkül adjuk meg, mert úgyis mindegy. Nem mindegy, ugyanis a
szolgáltatás külsõ hálózatból nem érhetõ el.

Ezért ha saját hálózatból is „távhívással”
próbálkozik valaki, az úgy tûnik a központ számára, mintha külsõ hívással akarna
hozzáférni a szolgáltatáshoz, ami viszont ebben az esetben jelenleg nem
engedélyezett. Ilyenkor az alábbi hibaüzenetet kapjuk.

9. ábra. A hibaüzenet oka egy hibásan megadott
elõhívó

Miért nem tudok 43,2 kbps sebességgel csatlakozni az
internetre, amikor a telefon útmutatója szerint ez elvileg lehetséges?

Olvassuk el a CD-n található HSCSD.PDF fájlban lévõ
ismertetõt, amibõl kiderül, hogyan jöhet létre a kapcsolat 43’200 bps
sebességgel. Ehhez az szükséges, hogy a mobilszolgáltatónk V.120-as ISDN
behívóval rendelkezzen, mert csak ez képes összekapcsolni a 3 db 14’400-as
idõszeletet. A Pannon GSM-nél elérhetõ V.110-es ISDN használatával „csak”
14’400 + 14’400 + 9’600 = 38’400 bps sebességgel tudunk csatlakozni.

Sikerült a csatlakozás az internetre 38,4 kbps
sebességgel, de a tényleges adatátvitel ennek töredéke. Miért?

A HSCSD lehetõvé teszi, hogy a szolgáltató az
idõszeletek összekapcsolásával nagyobb sávszélességet adjon a felhasználónak az
adatátvitelhez. Azonban ez csak lehetõség, és nem is állandó.

Az idõszeletek összekapcsolása akkor végezhetõ el, ha
azok egy csatornán belül vannak. Egy csatornában 8 idõszelet található, és a
beszélgetés is ugyanezeken történik. A HSCSD adatátvitel esetén legalább egy
idõszeletet kapunk küldésre 14’400 bps sebességgel, és egyet fogadásra.

Ha van még szabad idõszelet a csatornán belül, akkor
kaphatunk továbbiakat, így nõhet a sávszélességünk. A foglalás dinamikus, nem
állandó, így használat közben folyamatosan változhat. Pontos információkat ezzel
kapcsolatban nem kaphatunk, így csak a saját mérési eredményeinkre
támaszkodhatunk, hogy vajon a mobilszolgáltatónk biztosítja-e az elérhetõ
idõszeleteket vagy sem.

Az Administrator Suite programmal elvégeztem a
beállításokat, de mégsem sikerült csatlakoznom az internetre. Mi az oka?

Az Administrator Suite program elsõ kiadásai
tartalmaznak egy apró hibát. Az adatok beírásakor talán elkerüli a figyelmünket,
hogy az IP- vagy a DNS-címek beírásakor nem fogad el 255-ös értéket, és azt szó
nélkül 254-re javítja. Ha ezt nem vesszük észre, akkor minden helyesnek látszó
adat ellenére a kapcsolat mégsem jön össze.

Ilyenkor a kommunikátoron ellenõrizzük
szemrevételezéssel az áttöltött adatokat. Ha tudjuk, hogy valamelyik
szolgáltatásnál szerepel 255-ös érték, akkor azt a kommunikátoron módosítsuk az
áttöltés után. Ilyen például a Pannon GSM 1. DNS-címe, ami
helyesen: 193.255.155.254 ( jelenleg a dokumentum írásakor. )

10. ábra. A DNS-cím módosításának helye

A beállítás módosításához válasszuk ki az Extras / Control
panel / Internet access lapon a Preferred connection > Pannon GSM – Edit
parancsgombot, és az Advanced settings / Other lapon az Address
options parancsgombra kapott lapon találjuk meg a módosítandó DNS-címet.

A webböngészõ program indulásakor bezáródik minden
alkalmazás. Hogyan lehet ezt kikapcsolni?

Sehogyan. A program arra készül, hogy mobilkapcsolatot hozzon
létre, és azon keresztül a webböngészõ program segítségével nagyobb mennyiségû
adatot töltsön le. Mivel a weblapok ideiglenes tárolása és azok megjelenítése
eléggé memóriaigényes feladat, ezért nem kockáztatja meg a program azt, hogy
használat közben a szabad memória elfogyása miatt le kelljen állnia.

Ha jobban belegondolunk, akkor ezek az óvintézkedések a
mi érdekünkben történnek, legfeljebb egy felbukkanó üzenetet várnánk el, ha már
minden addigi nyitott fájlunkat bezárja a program. Ez az önkényes magatartás
csak akkor bosszantó, ha véletlenül egy TXT-fájl vagy egy weblap megnyitását
indítottuk el a fájlkezelõbõl. Ilyenkor az talán nem is nagy, nem is akarunk az
interneten böngészni, de ezt a program nem tudja ( igaz, nem is kérdezi... ).

Hogyan lehet lapozni a weblapon, ha megjelenítem az
egérmutatót?

Erre kétféle módszer is kínálkozik. Az egyik, hogy a
Ctrl+Q-val az egérmutatót csak akkor kapcsoljuk be, amikor arra valóban
szükségünk is van, és amikor már nem kell, kapcsoljuk ki. Így a kurzormozgató
nyilakkal az oldal görgethetõ.

A másik megoldás esetén az egérmutató is maradhat, és
lapozni is tudunk a Chr+ nyilakkal. Ilyenkor nem folyamatosan görgetjük a
weblapot, hanem képernyõ-magasságnyi méretben lapozzuk tetszõleges irányba.

TIPP. Az
alapértelmezett nyitólapon van egy Tips.html weblapra mutató link,
amely szintén a kommunikátor fájlrendszerében található, és sok hasznos
tippet tartalmaz.

11. ábra. Hasznos tippeket olvashatunk egy helyi
weblapon

Az irodai alkalmazások

Ebben a fejezetben áttekintünk néhány nem kommunikációs
feladat megoldása közben elõforduló problémát. A programok általában jól
mûködnek, de bizonyos funkciók használatához több összehangolt beállítás
szükséges. Ha csak egy is hiányzik, akkor látszólag hiba történik, pedig csak
egy apró problémáról van szó.

A fájlok kezelése

A Word a leggyakrabban használt irodai alkalmazás, de a hibák
nem mindig a programban keresendõk. Készíthetünk olyan dokumentumot is, amelyik
alig tartalmaz pár szót, de a megnyitása mégis percekig tart. Ez nem hiba, csak
egy hibás szemlélet eredménye, ami egyszerûen kijavítható.

Miért nem mûködik néha a Ctrl+Office
billentyûkombináció?

Mint tudjuk, számos alkalmazásban beállíthatjuk a Menu /
Tools / Preferred application paranccsal azt az alkalmazást, amelyiket az
illetõ mappában a Ctrl+Office billentyûkombinációval egyszerûen el lehet
indítani. Ehhez pedig az kell, hogy a szolgáltatást nyújtó fõalkalmazás fusson.

A kommunikátor használata során egy idõ után minden
fõalkalmazást elindítunk elõbb vagy utóbb, de nem mindegy mikor. Az akku
levétele és visszahelyezése után csak a Desk és a Tel alkalmazások
indulnak el. Mivel az Office nem fut, ezért nem is képes fogadni a
billentyûparancsunkat, tehát nem is tudja végrehajtani.

Ezért az elsõ alkalommal nyomjuk meg az Office
gombot, és utána már mûködni fog a Ctrl+Office billentyûkombináció. Ha ez
a helyzet gyakori, akkor viszont gondolkozzunk el azon, hogy ez miért fordul
elõ, miért nem futhat nyugodtan és hosszan a kommunikátor belsõ rendszere, miért
kell állandóan újraindítani?

Egy ideje rendkívül lassan nyílnak meg a Word
dokumentumaim. Mi ennek az oka?

Gondolkozzon el azon, hogy mennyi betûtípust telepített az
utóbbi idõben. Nézze meg a
Fonts mappáit mindkét meghajtón, és ha van 3-4 True Type
betûtípusa, akkor adja össze azok méretét. Ezt mind be kell tölteni a 4 MB-os
tárba, hogy használni lehessen. A sok betûtípusnak ára van, és jelek szerint nem
is kevés.

Mitõl függ, hogy a Wordben a vázlatnézet elérhetõ-e
vagy sem?

A dokumentum típusától. Ez a szolgáltatás csak EPOC-formátumú
fájlok esetében érhetõ el, de egy újabb változatban ez kiterjedhet más típusokra
is. Jelenleg azonban (v2.00) a Word formátumú fájlok megnyitása esetén a fájl
hiába tartalmaz Címsor stílusú bekezdéseket, azoknál mégsem használható a
vázlatnézet.

TIPP. Jelöljük ki
a teljes dokumentum tartalmát, majd másoljuk le a vágólapra, nyissunk egy
új dokumentumot, és azt mentsük el EPOC-formátumban. Utána szúrjuk be a
vágólapról a tartalmat, és a címsor-stílusú bekezdések láthatók lesznek a
vázlatnézetben.

Látszólag nem történik semmi amikor áthúzok egy fájlt
az Intézõben a számítógéprõl a kommunikátorra, de néha megjelenik a másolást
jelzõ párbeszédablak. Ez mitõl függ?

Ha ez a Windows 9x rendszerben fordul elõ, akkor a helytelen
egérkezelés következménye, mert az áthúzás után azonnal még kattint is egyet,
így a vezérlés a programnál marad, de az ablak is megjelenik. A Windows XP
esetén a másolást jelzõ párbeszédablak azonnal az Intézõ háta mögött
jelenik meg, ezért nem látjuk, de ott van.

A megoldás egyszerû. Az elsõ másolás alkalmával a
Windows Intézõ programnál kattintsunk a Kis méret gombon (
_ ), és az így láthatóvá vált párbeszédablakot húzzuk el a képernyõ
olyan helyére, ahol mindig látható lesz. Így ha háttérben jelenik meg az ablak,
akkor is legalább egy kis része kilátszik, és ezzel kapunk egyfajta
visszajelzést a mûvelet elindulásáról.

Huzamosabb használat után a Windows Intézõben nem
jelennek meg a kommunikátor meghajtói, pedig a csatlakoztatás helyes. Mi a hiba?

A hiba a sok háttérben futó alkalmazás közötti nem megfelelõ
kapcsolat eredménye, minek következtében valamelyik program leáll, de ezt nem
közli velünk. Ilyenkor a Windowsban általános megoldást kell használnunk, vagyis
zárjunk be minden alkalmazást, jelentkezzünk ki a Windowsból, majd lépjünk
vissza, és újra minden mûködõképes lesz.

Ha ez mégsem így történne, akkor kénytelenek leszünk az
egész Windowst újraindítani. A hiba így már meg fog szûnni. Ez utóbbi több órai
intenzív munkavégzés esetén fordulhat elõ.

Általános naptárkezelés

A naptár a kommunikátoron olyan sokféle módon segítheti a
napi munkánkat, hogy méltán lesz minden felhasználó kedvenc alkalmazása. Ez
pedig magával hozza azt is, hogy bizonyos kérdésekben nem mindig látunk tisztán.

Milyen kapcsolat van a naptári bejegyzésnél beszúrt
(csatolt) fájl és az eredeti között?

Semmi. Amikor egy naptári bejegyzésnél megnyomjuk az
Attachments és New, majd az Insert existing parancsgombokat,
akkor azzal a kijelölt fájlról egy másolatot készítünk a naptári elemhez. Ez úgy
értendõ, hogy a fájlok másolata fizikailag belekerül a naptárfájlba, tehát
teljes terjedelmével növeli annak méretét.

TIPP. Aki gyakran
él a csatolás lehetõségével, annak fel kell készülnie arra, hogy a
naptárfájlja több megabájt méretû is lehet. Erre azonban csak akkor van
lehetõsége, ha azt olyan memóriában tartja, amelyben van erre elegendõ
helye.

A „csatolás” szó sajnos nem a legjobb, mert ez a
Windowsban azt jelenti, hogy a két fájl kapcsolatban áll egymással, itt pedig
errõl szó sincs. Ez windowsos nyelven beágyazott objektumnak minõsül, és az
eredeti fájl módosítása, illetve a beágyazotté nincs hatással a másikra.
Használhatnánk akár a fájl biztonsági másolatának is.

Mi az a „feltételes” bejegyzés?

Amikor egy naptárba kerülõ elfoglaltság nem teljesen biztos,
olyankor is írjuk azt be nyugodtan, de jelöljük meg a Tentative (feltételes)
tulajdonsággal. Ezzel azt jelezzük a naptárban, hogy ott várhatóan lesz egy
elfoglaltságunk, de nem biztos. Így a késõbbi ütemezés esetén nem helyezünk oda
olyan eseményt, amelyet nem lehet elhalasztani a feltételes esemény
megvalósulásakor sem.

Mi az a „törölt” bejegyzés?

Ezzel a tulajdonsággal csak azt jelezzük magunknak, hogy az
adott esemény megvalósult, vagy éppen meghiúsult. Ez teljesen egyéni szokás
kérdése, ki mire használja. A lényeg az, hogy az eseményt nem töröljük a
naptárból, ami így az elmúlt idõszak naplójaként is szolgál a késõbbi
tervezéseknél.

Hogyan módosíthatók a bejegyzések jellemzõi?

Minden nézetben valamilyen módon ki lehet jelölni egy
idõpontot, ami a naptár nézettõl függõen lehet óra vagy nap. A kijelölésbe egy
vagy több bejegyzés is belekerülhet, és valahol olvasható az éppen kijelölt elem
neve és egyéb jellemzõi. Ez az aktuálisan kijelölt elem.

Az aktuális elemet pedig az Edit parancsgombbal
vagy az Enterrel megnyitva szerkeszthetjük. Az éves tervezõnézetben
az egy napra esõ események takarhatják egymást, így ott csak az választható
ki, amelyik neve az állapotsorban olvasható. Hasonló a helyzet a heti ütemezõ
nézetben is, ahol viszont a Tab billentyûvel válthatunk az elemek
között, és utána az szerkeszthetõ, amelyik adatai az állapotsorban olvashatók.

A naptári riasztások élnek-e, ha a kommunikátor csukva
van?

Igen. Ilyenkor a külsõ kijelzõn villogva jelenik meg az
esemény neve, amely vételét az OK és a Snooze (Szundi) gombokkal
jelezhetjük a kommunikátornak. A Szundi esetén újabb riasztást 5 perc
múlva kapunk az eseményrõl.

Miért nem szólal meg egy ideje egyetlen naptári
riasztás sem, pedig elõtte jól mûködött?

Ha úgy gondolja, hogy minden beállítása jó, a naptári jelzés
üzenete is megjelenik a szükséges idõpontban, akkor valószínûleg a profiloknál
beállított hangfájlt idõközben letörölte vagy átmozgatta. Ha egyik sem történt,
akkor az elérési úton lévõ almappát talán átnevezte, így a fájl azonnal
elérhetetlenné vált a program számára.

Ilyenkor vigyázni kell, mert az egyéni csengõhangok sem
fognak megszólalni, és éppen a legfontosabb partnereinknél marad néma a
kommunikátorunk. Ezt ellenõrizzük a profiloknál.

12. ábra. A csengõhang lejátszásával
ellenõrizhetõ a hiány

Egyéni naptárfájlok használata

Az intenzív naptárhasználat esetén hamar rá fogunk jönni,
hogy nem lehet mindent egy naptárfájlban tartani, és nem is szabad, mert az
áttekinthetõséget zavarnák bizonyos bejegyzések.

Használhatok-e több egyéni naptárfájlt?

Igen, sõt ajánlott is. Ha az alapértelmezett naptárfájlunkban
tartjuk a céges elfoglaltságainkat, akkor azt akár át is adhatjuk a
kollégáinknak. Így egyszerûen tudunk egymás naptárában szabad idõpontokat
keresni egy-egy fontos megbeszélésre.

Az éves tervezõnézetet használhatjuk az idõben elhúzódó
többféle feladatból álló projektek tervezésére is. Bár erre jobb lenne egy
tervezõ program (Plan6;
letölthetõ az internetrõl), de a naptár kéznél van, és megfelel a célra.

Miért érdemes színeket használni a naptári
eseményeknél?

A naptári bejegyzések egyes nézetekben színes téglalapokkal
(négyzetekkel) jelölve jelennek meg, és ilyenkor nagyon elõnyös az, ha
van egy kialakult színezési szokásunk. Ennek segítségével a színes csíkos
naptárra tekintve azonnal látjuk a bejegyzések tengerében is, hogy hol van olyan
szabad idõpontunk, ami a célnak az adott helyzetben éppen megfelel.

A lényege az, hogy a színes jelölés segítségével sokkal
gyorsabban meg tudjuk hozni a helyes döntéseket, de csak akkor, ha a
színjelöléseket egy kialakított egyéni rendszer szerint alkalmazzuk. Ebbõl
viszont az is következik, hogy az olyan eseményeknél, amelyeknél a színjelölés
nem játszik szerepet, mert az nem jelenik meg egyetlen olyan nézetben sem,
azoknál ne is használjuk, mert csak zavaró lenne.

Hogyan tudok átváltani a saját naptárfájlomra, ha az
alapértelmezett naptárprogram már fut?

Ez a funkció (a v3.54-es szoftverváltozatban) hibás,
ezért ilyenkor az egyéni naptárfájl megnyitási kísérlete esetén csak átvált az
alapértelmezett naptárfájlra, de nem nyitja meg a kért fájlt.

Ilyenkor nyomjuk meg a Ctrl+Shift+Chr+K-t, ezzel
bezárjuk a naptárprogramot, majd ismét próbáljuk megnyitni a naptárfájlt. A
legjobb, ha egy parancsikont helyezünk el a Pulton, és akkor pár
gombnyomással a probléma orvosolható.

Miért nem szólalnak meg a saját naptárfájlomba
bejegyzett események riasztásai?

Valószínûleg azért, mert másik naptárfájl van megnyitva. Ha a
meg nem nyitott, de egyszer már használt naptárfájlok riasztásait is feljegyezné
magának a rendszer, akkor állandóan riasztana bennünket, de soha nem találnánk a
riasztás okát.

Ha mindig a saját naptárfájlját használja, akkor
helyezzen el egy parancsikont a Pultra, és a kommunikátor újraindítása
után az elsõ dolga legyen mindig, hogy a naptárfájlt megnyitja. Így mindig
biztos lehet benne, hogy a riasztások megjelennek.

TIPP. Ha bármikor
átvált a naptárra, és a jobb oldalon alul nem látja a Close (Bezárás)
parancsgombot, akkor az azt jelenti, hogy az alapértelmezett
naptárfájl van nyitva, és nem a sajátunk (mivel az nem zárható be,
ezért nincs gomb hozzá).

Kaptam SMS-ben egy naptári bejegyzést, felvettem, de
nem jelent meg. Miért?

Azért, mert ezt a program az alapértelmezett naptárfájlba
írja be, függetlenül attól, hogy melyik van nyitva. Figyeljük a
szoftverfrissítéseket, és a levelezõlistákat, hátha ez is egy koncepcionális
hiba, amit ki fognak javítani. Ha nem, akkor viszont ehhez alakítsuk a
szokásainkat. Amennyiben gyakran használjuk ezt a szolgáltatást, úgy a fontos
eseményeket az alapértelmezett naptárfájlunkba jegyezzük be, és az egyéb
eseményekre használjunk külön fájlokat.

13. ábra. Az egyéni naptárfájloknál megjelenik a
Close gomb

A napi naptárnézetnél és még néhány másiknál látható a felsõ
címsorban a zárójelbe írt névbõl is, hogy egyéni fájlt nyitottunk meg, de egyes
nézeteknél csak a Close parancsgomb árulkodik errõl.

Kiegészítõ programok

A kommunikátorban az a nagyszerû, hogy nemcsak az adottságait
használhatjuk, hanem további programokat telepíthetünk rá, mint egy
számítógépre. Ez származhat külsõ gyártóktól is, de a csomagban lévõ CD-n is
található néhány hasznos program, hogy a játékokról ne is beszéljünk. Már csak
az a kérdés, hogy ezekkel hogyan boldogulunk, és okoznak-e újabb problémákat.

Programok a CD-lemezen

A kereskedelmi csomagban lévõ CD-n számos kiegészítõt
találunk, amelyeket telepíthetünk a kommunikátorra. Természetesen nem mindent,
mert annyi szabad helyünk nincsen, de kedvünkre válogathatunk a lehetõségek
között.

Feltelepítettem a CD-n lévõ játékokat, de egyik sem
indul el. Miért?

Ilyen helyzet akkor fordulhat elõ, ha a PC Suite
segítségével telepíti fel a programokat, de kevés hely van a kommunikátor
alapmemóriájában (a C:
meghajtón). Ekkor a program elindul, de a nyitókép után egy hibaüzenet
jelenik meg, és a program leáll.

A probléma okozója az, hogy a PC Suite a
C: meghajtóra másolja
át egy ideiglenes mappába a SIS-fájlt, és onnan indítja el a telepítést. Ezzel
azt a kevés helyet is felemészti teljesen, így talán a C: meghajtóra másolandó
fájlok csak hiányosan települnek.

Ebben az esetben ön másolja át a SIS-fájlt a
memóriakártyára, a telepítést a kommunikátoron indítsa el, és az így telepített
program biztosan mûködni fog.

A Nokia játékokban lévõ Online menüpont mire
használható?

A CD-n lévõ játékok fõmenüje tartalmaz egy Online
menüpontot, amelyet kiválasztva a webböngészõ indul el. Ez persze azonnal bezár
minden futó programot, így a játékot is, és megjeleníti a program által kért
weblapot. (www.nokia.com/games/92xx/)

Itt a kommunikátor kijelzõjére tervezett méretû
weblapokon újabb játékokról olvashatunk, és innen tölthetünk le más játékokat
is. A címet érdemes feljegyezni a könyvjelzõk közé, és más alkalommal is
felkeresni az újdonságok reményében.

Hogyan növelhetõ a megjeleníthetõ fájlformátumok köre?

Ez attól függ, hogy milyen formátumokra van szükségünk. A
legáltalánosabbakat és legfontosabbakat a kommunikátor alapértelmezésben kezeli,
de az Other.SIS telepítésével további fájlokat tudunk a kommunikátoron is
megnyitni vagy megnézni.

Amennyiben a Microsoft Office régebbi
változataiban készült fájlokat is meg akarjuk nyitni, úgy olvassuk el a
CD-lemezen található CDRomsw_en.pdf fájlt, ami leírja, hogy milyen
programok és megjelenítõk találhatók még a CD-n. A leírás

magyar változata letölthetõ az internetrõl is.

A CD-n lévõ Additional files mappában található
telepíthetõ programok mi célt szolgálnak?

Gyakorlott felhasználók számára eléggé egyértelmû, hogy mit
kezdjenek a fájlokkal, azokat hová másolják fel, és hogyan állítsák be például a
képeket a Pult háttereként. Azonban a kezdõk számára ez nem olyan egyszerû,
ezért õk a telepíthetõ programok segítségével is átvihetik ezen fájlokat a
kommunikátorra.

Az így telepített háttérkép, csengõhang a telepített
programok listájában is megjelenik, és innen el is lehet távolítani. Ennek
ellenére én azt javaslom, hogy inkább ismerkedjünk meg alaposabban a
kommunikátorral, mert ezt semmiképpen nem kerülhetjük el.

Shareware és egyéb külsõ programok

Mondhatnánk ez egy rázós téma, mivel a kommunikátor nem egy
átlagos számítógép, amelyet ha úgy tartja kedvünk, akkor újratelepítünk, és
dolgozunk vele tovább. Bár ez lenne az ideális, de lássuk be nem mindenki veszi
a fáradságot, hogy olyan mélységeiben is megismerkedjen a készülékkel, mint azt
annak fontossága megkövetelné tõle.

Ezért aztán az interneten fellelhetõ Shareware
programokat mindenki csak a saját felelõsségére telepítse, annak mértékében,
hogy mennyire ura a készülékének.

TIPP. Olvassa el
az elõzõ részeket is figyelmesen. Próbálja ki a példákat, a tippeket,
lehetõleg valamilyen erre a célra szánt gyakorlófájlokkal, amelyek
elvesztése nem érinti érzékenyen. Ha úgy érzi, hogy képes a kommunikátorát
teljesen újratelepíteni formázással együtt, akkor nyugodtan telepíthet
bármit.

Telepíthetek-e olyan programot a kommunikátorra,
amelyik nem rendelkezik hitelesítéssel?

Csak annak megfelelõen, ahogyan a bevezetõben is
összefoglaltam a lényeget. Mérje fel a saját képességeit, és ha egy esetleges
programhiba esetén képes a kommunikátorát teljesen újratelepíteni, akkor bátran
próbálkozzon. Sok hasznos program található az interneten, különösen a Symbian (EPOC)
operációs rendszernek köszönhetõen nagyon sok más gépre írt alkalmazás 9210-re
átírt változata lesz hamarosan elérhetõ.

TIPP. Keressük
fel a
www.smartphoneuser.com webcímet, ahol sok hasznos programot találunk
ismertetõvel és hírlevéllel a kommunikátor használatával kapcsolatban.

Telepítettem egy Shareware programot, és azóta gyakran
lefagy a kommunikátorom. Mit tehetek?

Elõször is távolítsa el a programot, majd indítsa újra. Ha a
lefagyások és elszállások továbbra is ismétlõdnek más programoknál, akkor az
illetõ program valószínûleg a rendszer fontos fájljait érintõ (hibás)
módosításokat is elvégzett, amelyeket nem írt vissza az eltávolításakor. Ilyen
sajnos elõfordulhat.

Ebben az esetben nem marad más hátra, mint telepítse
újra a kérdéses alkalmazást. Távolítsa el azt az Extras – Control panel –
Install/Remove párbeszédablakban a Remove gombbal, majd telepítse
újra. Elõbb másolja át a számítógépérõl a program telepítõ fájlját (SIS), vagy
töltse le a Fórum Nokia
webhelyrõl, és csak utána távolítsa el az alkalmazást.

Ha ez sem segít, akkor a teljes rendszert újra kell
telepítenie a kommunikátoron. Ez nem kis feladat, de nem is nehéz, ha már vette
a fáradságot, és egy-két alkalommal elpróbálta, amikor még kevés fontos adatot
gyûjtött össze.

Telepítettem egy Shareware programot, de nem találom
sehol. Vajon hová bújhatott el?

Ez attól függ, hogy milyen programról van szó. Elõször
mindenképpen az Extras csoportban keresse, utána a Control panel
mappában. Ha ez esetleg egy fájlszûrõ, akkor az alkalmazásoknál fog felbukkanni
a Menu / File / Save as párbeszédablakban. Új nyomtató esetében szintén
nem egy programot kell keresni.

Futtathatok-e Java alkalmazásokat a kommunikátoron?

Alapértelmezésben igen, mert a kommunikátor alapértelmezésben
telepített programkészlete tartalmazza a Java futtató környezetet, ami viszont
kb. 3 MB-ot foglal el, többségében a memóriakártyán. Aki egyénileg újratelepíti
a kommunikátorára a szoftvereket, az Java programok hiányában talán ezt a
programot nem teszi vissza, így a futtatókörnyezet hiányozni fog.

Ezért ilyen esetben Java program telepítése elõtt
gyõzõdjünk meg arról, hogy a szükséges futtatókörnyezet rendelkezésre áll-e. A
hiány esetén nézzük meg, hogy van-e elegendõ hely a program és a környezet
együttes telepítésére.

Futtathatok-e OPL alkalmazásokat a kommunikátoron?

Alapértelmezésben nem, de a
Symbian webhelyén
találunk hozzá szükséges programot, ami megteremti a szükséges
futtatókörnyezetet. Ez az alábbi

címen érhetõ el:

http://www.symbiandevnet.com/downloads/sdks/v6/ crystal6oplsdk.htm

TIPP. A
futtatókörnyezetet töltsük le, majd keressünk egy olyan Shareware
programot is, ami igényli ezt a környezetet, és azt is töltsük le.
Telepítsük fel mindkét alkalmazást, és próbáljuk ki. Figyeljük meg, hogyan
válthatunk az alkalmazások között, hogy a program lassan vagy gyorsan fut,
és ha nincs gondunk vele, akkor ismét gazdagodtunk valamivel.

Hogyan lehet a kommunikátorra programokat fejleszteni?

A kommunikátorhoz a Symbian cég fejlesztõkészlete
segítségével tudunk Java vagy C++ programozási nyelven
alkalmazásokat fejleszteni. A szükséges fejlesztõkészletet megrendelhetjük a
Fórum Nokia weblapjain a
pontos regisztrációt követõen.

A fejlesztõkörnyezethez Windows NT (2000, XP)
operációs rendszer szükséges, és legalább 500 MB szabad hely az egyik
meghajtónkon. A telepített program tartalmaz részletes leírást, mintapéldákat,
és egy Nokia 9210 emulátort is, amelyen a programokat ki tudjuk próbálni. Így
akár a kommunikátor megléte nélkül is tudunk programokat fejleszteni, illetve
azokat így futtathatjuk a tesztelés szakaszában.

Hogyan lehet a kommunikátoron lejátszható videofájlokat
készíteni?

Általában úgy, mint más esetben, csak az a lényeg, hogy a
videofájl formátumát a Multimedia Converter program olvasni tudja. Mivel
nagyon sokféle formátumot ismer, ezért nyugodtan menthetjük szinte bármilyen
fájlba a videót. Az említett konvertáló programmal azt úgy is kell átalakítani a
kommunikátor számára értelmezhetõ formátummá. Az alábbi ábrán lévõ videó forrása
például AVI volt.

14. ábra. Webkamerás videofelvétel a
kommunikátoron

Kivételt képez a RealVideo formátuma, amelyet a
kommunikátor a CD-rõl is telepíthetõ lejátszójával meg tudunk nézni. Ehhez olyan
program szükséges, amely RM-kiterjesztésû fájlba tudja menteni a videót.
Programokat a www.real.com
címen, de számos Shareware-bázison is találhatunk.

15. ábra. RealMedia videofájl lejátszása a
kommunikátoron

Mindkét esetben arra ügyeljünk, hogy a fájlok mérete a videó
hosszával arányosan elég jelentõs mértékben növekedhet. Ez azonban nem jelenti
azt, hogy ne lehetne értelmes felhasználási módot találni a videofájlok számára.
A fájl mérete már akár 4-500 kB/perc is lehet (hanggal vagy anélkül),
ami nagyon sok információt tartalmazhat, például közlekedés vagy helyzetjelentés
esetén.

Hasznos linkek:

www.nokia.hu  *
www.forum.nokia.com  *
www.nokia.com

www.moricznet.hu
*  wap.moricznet.hu

www.mekka.hu

eBook Info

Date:

2002. 01. 14.

Title:

Móricz Attila Nokia 9210 tippek