109 Főhadiszállás Buda, 1849. március 14.

Windisch-Grätz cs. kir. tábornagy értesíti Ramberg altábornagyot, hogy az 1. és a 3. hadtest Alpárnál és Cibakháza környékén átkel a Tiszán. Az ő feladata, hogy Hevesről csapatokat küldjön a Tiszafüredről Poroszlóra vezető átkelőhely megfigyelésére, kémek révén pedig Tokajig derítse fel a magyarok tevékenységét.

A hadsereg-főparancsnokságtól
Ramberg altábornagy és hadosztályparancsnok úrnak ... Hevesre
Elérkezett immár az időpontja annak, hogy hadseregünk megvesse a lábát a Tiszánál, és átkeljen ezen a folyón. Ennek Kecskemét és Cegléd között időközben megvalósított összevonása ezt nemcsak megkönnyíti, hanem annál inkább sürgetőbbé is teszi, mivel ezáltal az ellenséget - amelynek az erejéről és állásáról a bal Tisza-parton semmi biztosat sem tudunk -, döntő hadmozdulat tételére és valódi szándékai kibontására kényszerítjük, ami további útmutatásokat ad magatartásunk meghatározásához. Ily feltételek mellett most kiváltképpen arra irányul a tevékenységünk, hogy Szolnoknál és Cibakházánál tartósan biztosítsuk az átkelést, és egyáltalán olyan alapot nyerjünk a Tiszánál, amelyről minden további hadművelet végbevihető, és valamennyi esetleges kedvezőtlen eseménnyel szemben fedezve maradunk.
A tervezett cél eléréséhez a legmegfelelőbb hadmozdulatnak tartva elrendelem, hogy az első hadtest Alpárnál hajtsa végre az átkelést, és a Tisza és a Hármaskörös között vonuljon felfelé, miközben a harmadik hadtest a cibakházai átkelő ellen fordul és az ott lévő átkelőpontnak támadás céljára oly előnytelen helyi adottságai miatt feljebb vagy lejjebb ugyanúgy keljen át a Tiszán, és oly gyorsan, ahogy csak lehet, teremtse meg az összeköttetést az első hadtesttel.
A hadtestparancsnok urak egyetértő szakvéleményére bízom, hogy Szolnok a harmadik hadtest néhány zászlóaljával, vagy a Csorich-hadosztály egy arányban álló, mindenesetre megfelelő számú ágyúval ellátott csapatával legyen-e megszállva. Csupán azt fűzöm hozzá, hogy az ellenségnek Szolnokon túli foglalkoztatásához és ereje megosztásához kitartó tüntetést kell foganatosítani. Eközben azonban jól kell ügyelni arra, nehogy ez időközben Szolnok közelében átkeljen a Tisza jobb partjára, hogy bennünket ezáltal szétszórjon.
A Szolnoknál és Cibakházánál lévő átkelőket, mihelyt a Tisza-part bal oldalán állunk, sáncolásokkal megfelelően biztosítani kell és a szükséges ágyúkkal kell ellátni.
A Csorich altábornagy parancsnoksága alatt álló csapatok arra kaptak utasítást, hogy Alpár és Cibakháza között egy hátul fekvő központi állásban maradjanak készenlétben minden esetleges jobb vagy bal oldali alkalmazásra, továbbá az ellenség elleni felhasználásra, amely Csongrád felől vagy folyóirányban még mélyebbről, netán Félegyházán keresztül előrenyomul ellenünk és fenyegethetné az alpári átkelőket.
Egyébként határozott akaratom, hogy a két hadtest a végrehajtott egyesülés után csak akkor menjen túl a töröks[zen]tmiklósi és karcagi vonalon, ha tökéletesen megbizonyosodtak afelől, hogy az ellenség fő ereje van előttük.
A legkomolyabban ajánlom e megfigyelést, mivel törekvésem mindenképpen elkerülni azt, hogy egy gyengébb oszlopot kövessünk, miközben annak fő ereje talán a Tiszán felfelé vagy lefelé fordul, és egy őt leplező részleg védelme alatt újból támadó hadmozdulatokat kockáztat meg a jobb parton. Első feladatunk, hogy megvessük a lábunkat a Tiszán. A további hadműveletek abból fognak adódni, hogy mibe fog bele az ellenség, azok azonban e folyó biztosított átkelő pontjai által mindenesetre eredménnyel előkészítettek maradnak.
A jelzett hadműveletnek csak a fő vonásaira tudok utalni, és megkérem a hadtestparancsnok urakat, hogy a részleteket a saját kipróbált belátásuk szerint szabályozzák. Eközben azonban állandó egyetértésben cselekedjenek, mert eredményre csak íly módon lehet számítani.
A hadműveletnek azonnal meg kell kezdődnie, mihelyt meghozták a kellő előkészületeket, és nekem csak a kezdés időpontját jelentsék ide.
Miközben javaslom a legszigorúbb titoktartás betartását, úgy vélem továbbá, hogy minden feltűnés nélkül már most el lehet kezdeni a vidéken a kívánatos szállítóeszközöknek az összegyűjtését, hogy a hadsereg utánpótlási szükségleteit, nevezetesen a kenyeret és a fát Szolnokról átvigyék a Tiszán.
Minél több idevágó előkészület meggyorsul, annál jobb lesz, mivel az ellenségnek nem marad ideje arra, hogy más hadmozdulatok mellett döntsön és megjelenjen valamely ponton, ahol mi számszerűen gyengébbek vagyunk.
A Ramberg-hadosztály Hevesen marad, azonban a Tiszafüredről Poroszlóra vezető átkelőhely megfigyelésére egy megfelelő részleget tol előre, amelynek állandó mozgásban kell lennie, nehogy rögzített állások által kudarcnak legyen kitéve. Hasonlóképpen deríttessen fel hadosztályparancsnok úr megbízható hírszerzők által mindent, ami az ellenség részéről a Tiszán felfelé Tokajig történik, és engem minden fontos eseményről futár útján azonnal értesítsen.
Egyidejűleg Ceglédre rendelem a hídfelszerelést, és a harmadik hadtest rendelkezésére bocsátom. A második hadtest nyolcadik utászszázadát a hadtest hasonlóképpen rendelje azonnal oda, és ez csatlakozzék a hídfelszereléshez.
Hasonlóképpen küldünk a harmadik hadtestnek a tábori tüzérségi igazgatóság által három 18fontos [ágyút] a szükséges lőszerrel a cibakházai átkelés megkönnyítéséhez, majd annak későbbi biztosításához.
Windisch-Grätz Alfréd tábornagy

HL 1848/49: 17/132.
Német nyelvű, eredeti tisztázat fordítása.
Egykori bécsi jelzet: KAW 163.fasc. 1849 - 3 - 23.

110 [Törökszentmiklós?] 1849. március 14.

Damjanich János honvéd tábornok a közeljövőben sorra kerülő hadműveletekre való tekintettel elrendeli a hadtest összevonását március 16-ig Cibakházán. Erre az időre a táborban lesz Kossuth Lajos kormányelnök és Vetter Antal altábornagy hadsereg-főparancsnok is.

Napiparancs, 1849. március 14-éről
A várható támadó hadműveletekre vonatkozólag elrendelem, hogy a főparancsnokságom alatt álló valamennyi hadosztály holnap Tiszaföldváron és Cibakházán, valamint a legközelebbi környéken, beleértve Kunsz[en]tmártont, akként összpontosuljon, hogy holnapután az egész hadtest a Tisza bal partján Cibakházánál koncentrálódhassék, és délután 3 órakor elfoglalhassa az ottani tábort.
Erre az időre a táborfoglalásnak azonban már befejezettnek kell lennie és Kossuth kormányelnök - valamint Vetter altábornagy hadsereg-főparancsnok urak meg fogják tekinteni, miért is mindennek rendben kell lennie.
Klapka ezredes úr intézkedjék csapatai megfelelő mozdulatairól, és itt egyúttal a fennálló szolgálat ellátásáról.
Általában ajánlom a legnagyobb rendet és tiszta öltözéket.
Az egész hadtest viseljen fehér tollat. Albrecht vezérkari őrnagy úr köteles K[un]sz[en]tmártonban, Cibakházán, Tiszaföldváron és közvetlen környékén a lehetőleg koncentrikus elhelyezésre, valamint Cibakházán egy megfelelő tábor kitűzésére a megfelelő intézkedéseket a leggyorsabban meghozni. Frits és Rieder századosok az őrnagy úr rendelkezésére bocsátva már elmentek oda.
Az őrnagy úr általában köteles a csapatok elhelyezéséről az említett körletben a célnak megfelelően intézkedni.
A főhadiszállás holnap Tiszaföldvárra megy. A hadsereg-főhadbiztosság köteles 25 000 fő ellátására az intézkedéseket megtenni. Ma délután megkapja a teljes állománykimutatást.
Albrecht őrnagy úr részére a hadrendet még ma utánaküldik.
Intze főhadnagy urat a Hunyadi-huszároktól szolgálattételre Nagy-Sándor ezredes hadosztályparancsnok úr törzséhez osztom be.
Duffaud hadnagy úr az 52. sz. [gyalogezred] 3. zászlóaljából g[ró]f Vécsey tábornok úr törzséhez rendeltetett; Aradra menetele előtt azonban holnap jelentkezni tartozik a főhadiszállásomon egy levél átvétele végett.
Klapka ezredes úr hadsegédi irodája haladéktalanul terjessze be ide az állománykimutatást.
Damjanich mp. tábornok
A hitelességért: Asserman őrnagy hadsegéd

HL 1848/49: 17/130.
Német nyelvű, eredeti tisztázat fordítása.
Egykori bécsi jelzet: 182. fasc. 1849 - 3 - 29.

111 Törökszentmiklós, 1849. március 14.

Vetter Antal hadsereg-főparancsnok megküldi Klapka Györgynek a hadsereghez intézett kiáltványát. Fővezérré való kinevezése alkalmából felhívja a figyelmet a hadsereg egységének fontosságára, és kéri tisztjei támogatását a haza felszabadításához. A hősöket megjutalmazza, a gyávákat megbünteti.

Fővezéri Parancs
Török sz. Miklósi főhadiszálláson Mártius 14én 849.
A haza kormánya és az országgyűlés által a magyar hadsereg főparancsnokává neveztetvén ki, ezen tisztelettelyjes és fontos állást elfoglaltam, mit e következőkkel teszek köztudomásul:
Szent célunk, magyarország ellenségeinek legyőzése, és szeretett honunk törvényes állásának, s régi jogainak biztosítása, mulhatatlanúl szükségessé teszi, hogy a hadsereg, miután a testvéri szabadságának fentartásáért vív, ezért életét s vérét felajánlotta, telyjes és feltétlen bizodalommal légyen vezetőihez, valamint a vezetők is saját seregeikhez.
Én, mint főparancsnok intézkedéseimért a haza kormányának és a nemzetnek vagyok felelős. - Szerencsés és sükeres eredményt csak akkor várhatunk, ha a hadseregnél egyesség uralkodik, és ha a tábornok urak, úgy a Törzs s főtiszturak is engemet minden vállalataimban az eddig tanusított hazafiúi önmegtagadással, vitézséggel, s tevékenységgel támogatnak, és ha a főhadiparancsnokság rendeletei pontosan végre hajtatnak, mert a vállalatokbani egyoldalúság soha sem vezet a fő célhoz, s gyakran csekély fontosságúaknak látszó fővezérei rendeletek elmulasztása az egész hadsereg s törvényes ügyünkre nézve kiszámíthatatlan kárt idézhet elő.
Minélfogva felkérem a Tábornok, Törzs és főtiszt urakat, hogy rendeleteimet minden alkalommal, hathatós közre munkálásukkal s pontosan hajtsák végre, - mert csak ez után lehet a lehetőségig legrövidebb idő alatt végeredményhez jutnunk.
Legyen egy országnak Monarchia, köztársasági, vagy bármilly alakú kormányzata, a katonai rend állása s feladata mindég, de kivált az ellenség előtt ugyan egy leend, s a feltétlen engedelmesség, mert a fegyelem, és egyesség nélküli sereg közel áll a belfelosztáshoz, és soha sem lesz képes valamelly nagy s fényes eredményt felmutatni.
Valamint gondom lesz, hogy a kitűnőbb katonai tettek, és a személyes bátorság s vitézség érdem szerént megjutalmaztassanak, s a nemzetnek általános elismerései közzététessenek; úgy az engedetlenség, és gyávaság ellen mindenkor a haditörvények tellyes erejét egész szigorral fogom használni, minfogva ezennel kijelentem:
1ör Mindaz, ki gyávaságból a csatatérről eltávozik s seregét elhagyja, agyonlövettetik.
2or Hogyha egy zászlóalj megtámadásra előre nem nyomul, vagy az ellenségtől visszafordul, zászlójának elvesztésével, úgy a körülményekhez képest tizedeltetéssel, vagy az egész zászlóaljnak felosztásával is fog megbüntettetni.
Ezen napi parancs egész terjedelmében mind a tiszti karral, mind pedig az öszes sereg legénységével anyanyelvén tudatandó.*
A hadsereg főparancsnoka
Vetter altábornagy s. k.

HL 1848/49: 17/135.
Német nyelvű, eredeti tisztázat, csatolva egy korabeli, magyar nyelvű sokszorosított példány.
KAW SchA AFA KiU 182. fasc. 1849 - 3 - 28.
* A fogalmazvány a fogalmazványok könyvében található 16/554-es jelzettel.

112 Kolozsvár, 1849. március 15.

Csány László erdélyi teljhatalmú főkormánybiztos közleménye arról, hogy Bem március 11-én elfoglalta Szebent.

Örömhír!!
Szeben a magyaré. -
Bem a nagy bajnok f. h. 11-n 10 és 1/4 órakor éjjel ostrommal vette azt be, - a győzedelem annál nagyobb, mert az eredemény dús harcot a magyar seregek körülbelől 5 ezer muszkák ellen küzdötték - több ágyúk - töltény szekerek, és több száz fegyverek vétettek el az ellenségtől, a foglyok között néhány muszka foglyok is vagynak - részletesebb tudósítás ezután fog következni; mert azt az események rohamában az idő rövidsége miatt a csata zajban megírni nem lehetett.
Éljen! Bem a hős Bajnok és éljen annak vitéz serege.
Kelt Kolozsvárt mart. 15-n 21/2 órakor reggel.
Orsz. t. h. Főkormány biztos
Csány László m. k.

HL 1848/49: 52a/110.
Magyar nyelvű nyomtatvány.

113 Miskolc, 1849. március 16.

Szemere Bertalan felső-magyarországi teljhatalmú kormánybiztos felhívása a lakossághoz egy 4000 fős gerillasereg felállítására.

Felhívás
a Felsőmagyarországi Védseregre nézve
Ügyünk igazságának szentsége és hű kitartás elvégre is megszerzik nekünk a fényes diadalt. Eljött a tavasz, a szabadságnak és életnek korszaka, s ellenkezőre változik azoknak sorsa, kik a zsarnokság mellett, és azoknak sorsa, kik a szabadság mellett harcolnak.
A Kápolnai két napi ütközet nagyszerű volt, bár nem nyertük meg, de nem igen nyerte meg az ellen sem. Maga megismeri pesti hirdetményeiben, hogy erősbek valánk. Ha 10,000 emberünk a csatára késő nem érkezik, azóta Pesten volnánk.
Szihalomnál 4 lovag-álgyúját vettük el.
Szolnoknál 11 álgyúit, 17 lőszeres kocsiját 100 lóval, 400 emberét fogtuk el, halottainak száma 600-at halad.
Bács megyében az ellenség 3 nagy álgyút vesztett. Fegyvertárunk e hetekben 1500 puskával szaporodott, s a foglyok száma összesen 2000-et halad.
Erdélyben Bem győzelemről győzelemre megy. A hegyek fái Erdélyben azért zöldellnek majd, hogy neki koszorút teremjenek.
Isten, a mindenható, engedi szenvedni az igazakat, de eltiporni nem engedi soha. Kivezetett minket Ásiából e hazába, - egy ezer éven által itt fentartott, - ugyan ő megengedi, hogy e nemzet e földön a szabadság fényében fel is virágozzék.
De a nép, a nép bús gerjedezéssel keljen fel. Keljen fel, és röviditse meg szenvedéseit. Ne tűrje, hogy házait felgyújtsák, hogy élelemszereit elrabolják, hogy elhatjsák s leöljék barmait, hogy magát rabláncra fűzzék, - mint egy gyötrő álom tűnik el az ellenség, ha a nép tömegestül fölkél.
A népnek hogy fölkeljen némi katonai támaszra van szüksége. A hadsereget azonban eldarabolni nem lehet. Tehát Felsőmagyarország biztosítására egy védsereget (guerilla) kívánok felállítani, mely szám szerint 4000-ig szaporitathatik, a szabolcsi száguldó lovas-csapattal együtt.
Célja: akkor is biztosítani Felsőmagyarországot, különösen Gyöngyöstül kezdve Egeren, Putnokon, Rosnyón keresztül Lőcséig, és innen kezdve Eperjesen Homonnán, Ungváron, Nyíregyházán, a Hegyalján keresztül Miskolcig, midőn hadseregünk jelen nincs. Célja: hogy egypár ezer ellenséges katona, mint eddig történt, ne uralkodjék egész vidékek felett. Célja: hogy a néppel egyesülve apróbb ellenséges táboroknak ellenálhasson, és hogy reá támaszkodva, általa biztosítva, a polgári törvényes hatóság a nép érdekében folyvást tehesse intézkedéseit. Ekképen Felsőmagyarország nekünk bátorságos hely leend, de félelmes az ellenségnek. Egy bátor, ügyes, vállalkozó védsereg, a néppel szövetkezve, képes megvédeni életünket, vagyonunkat, családunkat, egyes apróbb hadsereg ellen.
Ennél fogva ünnepiesen meghívok mindent; hogy e védseregbe soroztassa be magát. Míg egyrészről hadseregünk az ellenséget legyőzi, ez vérte és paizsa lesz Felsőmagyarországnak.
A szabályok főbb pontjai a következők.
1. Minden ötszáz véd egy osztályt képez. Minden osztályban leend 1 vezér kapitány, 1 kapitány, 5 fő, 5 alhadnagy, ezenkivül őrmesterek és tizedesek.
2. Minden főtiszt hadseregbeli fizetést és rangot kap, kineveztetése napjától kezdve, de ált csak akkor tétethetik, ha a védseregnél pályáját bevégezte.
3. Minden érdem és vitéz tett úgy tekintetik s jutalmaztatik, mint hadseregbeli, s a védseregi szolgálat az előléptetésnél ép úgy figyelembe vétetik, mintha a hadseregben szolgált volna.
4. A védseregbeli közvitéz napdija 12 xr. pp. Az ellenségtől elvett martalék a védsereg tulajdona, ha százezrekre megy is.
Kap az álladalomtól szürfélét s csizmát, és fegyvert. Egyenruha itt célszerütlen volna.
Kap minden évre 5 pft. apró szükségletei bevásárlására.
5. Vállalkozási legrövidebb idő 1 év, leghosszabb 4 év. Vadászok s hegyközi lövész emberek mennél nagyobb számmal igen kívánatosak.
6. Katonai fegyelem és törvény alatt állanak.
7. A vezérkapitány a községi elöljárókra nézve különös felhatalmazással láttatik el, mi a védsereg hadjárását biztosítandja.
Midőn nincs harcra alkalom, népgyűléseket tartandanak.
8. A ki elesik, annak családjára, a ki dologtehetetlenné válik, annak személyére nézve biztosításképen kimondatik a kormány nevében,
hogy vagy, rangjához képest holtig becsületesen elláttatik;
vagy 10 hold föld birtokot;
vagy 1,000 pft. kap;
megjegyezvén, hogy rendkívüli szolgálatok s vitézségek rendkívüli jutalmazásokkal viszonoztatnak. Édes hazánk elég gazdag kincsekkel halmozni el azt, a ki megmentése körül sükeresen fáradozik.
Ezek a főbb szabályok.
Részletes utasítással a vezérkapitányok általam fognak elláttatni.
A besorozással és toborzással a megyék szerint (bele értetvén az illető k. városok is) megbízatnak:
Ungban, Horváth G. e. alispán,
Zemplénben, Boronkay A. kormánybiztos,
Abaujban és Sárosban, Komáromy J. e. alispán,
Szepesben és a XVI szepesi városok kerületében, Gr. Csáky László, főispán,
Gömörben, Szentmiklóssy A. e. alispán,
Tornában, Ragályi M. kormánybiztos,
Borsodban, Ragályi K. m. alispán,
Hevesben, Repeczki F. t. h. kormánybiztos,
Szabolcsban, Bónis S. t. h. kor. biztos, kik velem, az alakításra nézve, folytonos összeköttetésben leendenek.
Minden ki honát, nemzetét és a szabadságot szivéből szereti, vessen számot lelkismeretével, és be fogja látni, hogy a magyarra nézve eljött ama vég időpont: most vagy soha.
El akarják darabolni édes hazánkat. Nemzetiségünket ki akarják törölni a föld színéről. A szabadság öröm napjai után szolgaságba akarnak letiporni. Hallatlan árulás követtetett el ellenünk.
De hallatlan erőt fejtsünk ki mi is.
Ha veszni kell, haljuk a hősök dicső és becsületes halálát.
Ha győznünk kell, siessünk vele. Hadseregünk menjen az ellenség ellen, mi pedig itt biztosítsuk Felsőmagyarországot, s meg fogjuk érni, hogy most ugyan vérrel ázott földet szántunk, - de a mit a magyar kikeletkor sírva vetett, örömmel és békével fogja a közelgő nyárban learatni.
Miskolc, Martius 16. (azaz, az új szabadság kivívásának évi napján). 1849.
Szemere Bertalan
felsőmagyarországi teljes hatalmú országos biztos
és az országos honvédelmi bizottmány tagja.

HL 1848/49: 52a/111.
Magyar nyelvű nyomtatvány.
KAW SchA AFA KiU 182. fasc. 1849 - 3 - 101.

114 Tiszaföldvár, 1849. március 21.

A 8. honvéd huszárezred 1. őrnagyi osztályának jelentése Cibakházára a lovasság főparancsnoksága számára az osztály elhelyezéséről, a december óta folyó csatározásokban szerzett veszteségéről, az öltözetek hiányosságáról, valamint a lovak kimerültségéről.

Honvéd Huszár Ezred 1ső Őrnagyi Osztálya
A lovasság főparancsnokságának!, Cibakházán
A felül nevezett osztály, melly Öcsödön igen jó el volt szállásolva, tengap délután itt megjött és a Cibakháza felé fekvő kerti házakban más ezredbeliekkel vesgyesen és igen szorosan, szóval igen rosszul el van szállásolva.
Az osztály december ótai folytonos csatározásokban részint halottak, részint betegek által igen sokat vesztett, úgyhogy jelenleg majnem csak az előbbi erőnek felével léphet ki. A lóvasalás igen rossz karban van, mivel az 1-ső századnál, a kovács verpeléti ütközetünk óta tegnapelőttig elmaradt, és a két patkólást értő közvitézek ugyan azon csatában elvesztek, és mivel a 2-dik századnál kovács nincsen, de legfőkép, mivel ezen a környéken nem hogy csak drága lenne a vas, de nem is kapható.
A lovak többnyire 5 éves és tanúlatlan csikók, eddig igen keveset, vagy épen semmit sem kéméltetvén, alligha használtathatnak soká, a mit Rakamazon és Kardzagon a barom orvos fölügyelése alatt lévő sok beteg lovak igen tanúsithatják. Ami az öltöztetést illeti, az bár jelenleg még nincsen rossz karban, de még is részletes helyre hozást és a hijány megtéritését, nevezetesen a köpönyegekben és lovagnadrágokban, igen is meg kívánná. - Ezen felül téli csarapékon* kívül, semmi nyári felső öltönyünk nincsen, mellynek megrendeltettése a legénység egéségének főntartása végett igen is kívántató!
Kelt, Tisza Földváron, 1849-ki Martius 21-kén.
Új őrnagy

HL 1848/49: 18/16
Magyar nyelvű, eredeti tisztázat.
* A zeke szőrmézett, hosszabb formája.

115 Miskolc, 1849. március 21.

Csaplovics Lajos tábori főhadbíró és honvéd százados jelentése Görgei Artúr tábornoknak a hadügyminisztérium rendelkezése alapján az egyes hadtestektől a főhadiszálláshoz rendelt hadbírók ügyében, illetőleg a centralizált igazságszolgáltatás hátrányairól.

Tábornok úr!
A hadügyi ministériumnak f. év február 6-án 1630. sz. a.-on kelt abbeli rendeletére, mi szerint a hadsereg minden hadbírái a főhadiszálláshoz rendeltetvén, minden előforduló büntények és vétségek a vezérkarnál itéltessenek el, alulírott a szolgálat és célirányosabb ügykezelés tekintetéből, azon remény fejében, hogy azt a Ministérium rossznéven nem veendi, következő töredék-észrevételeket tenni bátorkodik s azokat a Ministériumnak felterjesztetni kéri:
Ezen rendelet alulírott igénytelen véleménye szerént, azon célnak, mellyet elérni kíván, meg nem felel, - meg nem felel pedig azért, mert a mellett, hogy sok gyakorlati nehézséggel jár kivitele, a szolgálat s az országos kincstárra nézve káros befolyást idézend elő, sőt nem ritkán az igazság kellő ki szolgáltatását, kivihetetlenné fogná tenni.
Tagadhatlan ugyan, miképen ezen rendelet nyomán, a hadseregnél előforduló ügyek, a hadbírák között, igazságosabb arányban osztathatnának fel, s mindnyájan együtt lévén s nézeteiket a tárgyalás alatt lévő ügyek felett, előleges értékelések után, egymással kicserélvén, az igazság kiszolgáltatásánál előfordulható balfogásoknak könnyebben és bizonyosabban eleje vétethetnék, s csak egy középponti fogház lévén a hadseregnél, kevesebb porkolábra lenne szükség, habár az egyes hadtestek sem hagyathatnak ingó fogház s a fogház felügyelő nélkül. - Tekintve azonban az ezen rendelet életbe léptetésénél okvetlenül felmerülendő gyakorlati nehézségeket, s az abból a szolgálatra háramlandó káros következményeket, ezen előszámlált előnyök csekély nyomadékuakká, sőt majdnem semmivé olvadnak le.
De vegyük e rendszert gyakorlati szempontból taglalat alá, s az említettem vélemény alapossága kiderülend, - mert
1-ör ha a bűntettesek illető hadtestüktől, a főhadiszállás fogházába fognak küldetni, miután ezek bűntényeiket magokra nem szokták vallani, vagy csak módosításokkal vallják be, hogy az ügy kellőleg elintéztethessék, az alkalmas tanúknak és más bizonyítékoknak is be kell az illető hadtest által küldetniek. De hogy ez megtörténhessék, az illető hadtestnél az előleges vizsgálat múlhatalan szükséges; úgy de ki fogja azt eszközölni? a tisztek kik ahhoz nem értenek, de különben is főleg jelen háborús időben eléggé elfoglalván??
Ezen vizsgálat a hadbíró nem léte miatt nem eszközöltethetvén, a fő hadi szállásnál lévő hadbírák valamellyike lesz a hadtesthez a bűntény helyére ki küldendő, a mire két három nap, gyakran több is fog kivántatni, míg mind ezt, azon hadtesti hadbíró néhány óra alatt elvégezheti.
De a raboknak egyes hadtestektől a fő hadi szállásra leendő beküldetése és elitéltetése utáni visszaküldetése is, miután az egyes hadtestek a fő hadi szállástól gyakran 8-9 mértföldnyire eltávolítvák, gyakran több napokba fogna kerülni, s így az igazság kiszolgáltatása bizonytalan időre elhalasztatni és nem kevéssé nehezbíttetni, - míg az előbbi rendszernél az egyes hadtestek hadbírái a szükséges vizsgálatot azonnal, nyomban megtehették, a tényálladékot, azonnal kellőleg megalapíthatták, a kívántató bizonyítékokat, hevenyében, rövidebb úton meg szerezhették.
De gyakran az életbe léptetni tervezett új rendszer mellett, az igazság ki szolgáltatása nem csak nehezbíttetnék, hanem a közbejött időmúlás miatt lehetetlenné vállhatnék, mert némely esetekben a vizsgálat, azonnal a bűntett elkövetése után eszközlendő, miután annak nyomai különben elenyésznek, vagy megváltozván, a tényálladék csak nagy bajjal, nem ritkán éppen meg nem alapíthatik, s a bizonyítványok csak időveszteséggel és költségekkel és sok nehézséggel szereztethetnek meg.
Hogy pedig ez által az igazság gyors és pontos kiszolgáltatása, és az annyira szükséges hadfegyelem tetemesen szenved, s az országos kincstár nem kevéssé terhettetnék s a sok szállítások, s a szükséges utazásoknál fizettetni szokott díjak által, úgy hiszem senki kétségbe nem vonandja.
De
2-or nem ritkán gyakorlatilag kivihetlennek is fog mutatkozni ezen új rendszer, mert például egy napon tartandó 7-8 haditörvényszékhez meg kivántató személyzet a vezérkarnál levő egyénekből ki sem is állítathatik, s ezen egyéneknek a haditörvényszékeknéli gyakori alkalmazása a hadsereg más ügyei kezelésére káros következményeket idézne elő, ha csak más gyakran messze szállásoló egyes hadtestektől nem rendeltetnének be a szükségelt bírák, a mi hasonlag költséggel és tetemes idővesztességgel s így a szolgálat és a kincstár kárával történhetnék csak.
De
3-or a rögtön itélő bíráskodás is, mellynek törvényeink szerént 24. óra elfolyta alatt, s az újabbi rendelet szerént /:a mint arról hallomásból értesülék:/ háromszor 24 óra alatt kell lefolytatnia, ha a rabnak 8-9 m.földnyi távolságról kellend beküldetnie, tetemesen nehezbítetni sőt nem ritkán kivihetlenné lesz, mert miképpen fog a bűntény helyétől távol lévő fő hadi szálláson a tényálladék, kellő idő alatt megalapitathatni, mikép a szükségelt más bizonyítványok a kiszabott idő alatt megszereztethetni?! -
Hogy pedig a rögtön ítélő bíráskodás hadbíró közbejötte nélkül történjék, ha fennálló törvényeink nem tiltanák is, tiltja az igazság, tiltja a méltányosság, mert a biró által el hirtelenkedett gyilkosságot /:Mord:/ az isten sem teheti meg nem történté! - Ide járul
4-er az, hogy ezen rendszer mellett a büntettesek, nem hadtestüknél, ahol büntényüket elkövették, hanem a térparancsnokság útján a fő hadi szállásnál veendnék büntetésüket, következőleg, az annyira, főleg jelen körülményeinkben szükségelt példaadás, valamint a büntettesnek rögtöni és bajtársai előtti megfenyíttetése, azok általa elitéltetése, egészen elenyésztetnék, míg a büntevőnek rögtöni és társai általi elitéltetése és megfenyíttetése, azon helyen a hol bűnét el követte, és azok szeme láttára megbüntettése, kiknek körében vétkezék, úgy reá, valamint bajtársaira nagyobb hatást gyakorol; - és még idegen, nem társai előtti megfenyíttetése, a kiknek a bűntényről, annak körülményeiről tudomásuk nincs, látszólag az igazgaság némi színét fogná előttök viselnie már csak azért is, mert nem közvetlen pajtásai által itéltetett el, s az itélet magára a tettesre is koránt sem fogna olly megnyugtatólag hatni, legyen az bár melly igazságos. -
De
5-ör és sok beküldetés és visszaküldetés által nem csak a bűntettesek, hanem kisérőik is huzamosabb időre fognának ezen tervezett rendszer által a szolgálattól elvonatni. -
Ezekből kitűnvén, miképen a felmerülő bűntényeknek és vétségeknek színhelyükön kell és gyakran csak itt lehet nyomoztatásuknak történni, - ki tűnvén az, miképen ezen rendszer által a hadbíráknak szünetleni utazása, gyakran eredménytelen utazása, vagy a tanuknak illető hadtestüknél valaki által leendő kihallgattatása utáni fő hadi szállásra leendő beküldetése, visszaküldetése vállnék szükségessé, sőt nem ritkán beküldetésük esetében is, a hadbírónak a bűntett színhelyére, nehezített gyakran elkésés miatt sikeretlen odautazása idéztetnék elő, - s így az igazgság kiszolgáltatása nehezíttetnék, nem ritkán gyakorlatilag kivihetlenné leendne következőleg úgy, az igazság, valamint a szolgálat, hadfegyelem és az országos kincstár is tetemesb kárt szenvedne. -
Alulírott alázatos véleménye odajárul: hogy a tiszt. Ministerium ebbeli rendeletétől fennevezett okoknál fogva eltérve, az igazság ki szolgáltatás rendessége és pontossága tekintetéből, a tisztek fegyelmi körét, bizonyos feltételekkel kitágítani, a mennyire a hadsereget hadbírákkal bővebben ellátni akarná, minden dandárhoz egy hadbírót, a vezérkarhoz egyet kinevezni, a dandárparancsnokait fenálló törvényeink értelmében, vagy legalább az osztályparancsnokokat kellő hatósági joggal, az igazság kiszolgáltatása gyorsításául, jelen háborús körülményeinkben ellátni méltóztassék.
Miskolcon 849-ik évi febr. 21-én.
Csaplovics Lajos táb. főhadbiró és százados

HL 1848/49: 18/76.
Magyar nyelvű, eredeti tisztázat.

116 Dormánd, 1849. március 21.

Görgei Artúr honvéd tábornok megküldi Kmety György alezredesnek a VII. magyar hadtest március 22-i rendelkezését az alárendelt hadosztályok menetelésére és feladatára vonatkozóan.

VII. hadtestparancsnokság
Kmety György hadosztályparancsnok úrnak, Besenyőre
A menetirány a hadtest valamennyi hadosztálya számára Heves. Az eddigi jelentések szerint még az ellenség tartja megszállva. Ezért a Poeltenberg- és a Gáspár-hadosztálynak Erdőtelekről, valamint a Kmety- és a Simon-hadosztálynak Besenyőről olyképpen kell elindulnia, hogy a két teljesen zárt oszlop pont déli 1 órakor Heves előtt dupla ágyúlövés-távolságra csatarendben felfejlődve legyen.
E parancsnak megfelelően a 4 hadosztályparancsnok személyes felelősség mellett tartozik arról gondoskodni, hogy az alájuk rendelt csapatrészlegeik az állomásukról vagy a táborukból való elindulás előtt lefőzzenek.
Akár az ellenség üríti ki Hevest, akár fegyvereink erejével szálljuk meg, csupán az ágyúk fedezésére felhasznált lovasalakulatok és a tüzérségi fogatolás használhatja azt fel beszállásolásra. A gyalogság - mindazonáltal a gránátosok kivételével - Heves előtt a menetük irányában ver tábort, éspedig a jobb szárnyon, Alatka felé a Poeltenberg-hadosztály, a Gáspár-hadosztály Csász felé, Kisér felé, a Gáspár-hadosztálytól balra a Simon-hadosztály, Vezekény felé a Kmety-hadosztály. A vezérkar beosztott tisztjei tartoznak a tábor helyét meghatározni, és a hozzájuk tartozó csapatrészlegeik altisztjei által kitűzetni. A hadosztályparancsnokok kötelesek arról gondoskodni, hogy táborozó csapataik erős őrtüzeihez elengendő fával legyenek ellátva.
A főhadiszállás Hevesre megy. A gránátos zászlóalj pont reggel 9 órakor Dormándról Hányin és Adányon keresztül Hevesre menetel, és ott ellátja a megszokott szolgálatot. Valamennyi hadosztály a szabályzat szerint előirt távolságban előőrsöket állít fel, és erős lovasőrjáratokat küld előre. Ezenkívül a Poeltenberg-hadosztály kétóránként még 1 szakaszt küld Alatkára, a Kmety-hadosztály azonban Vezekény felé. A lőszerfőtartalék és a hadseregmálha Mezőkövesden marad.*
Görgei

HL 1848/49: 18/76a.
Német nyelvű, eredeti tisztázat fordítása.
Egykori bécsi jelzet: KAW 182. fasc. 1849 - 3 - 58.
*Az irat borítólapján a következő feljegyzés áll: ex offo sehr dringend.

117 Törökszentmiklós, 1849. március 22.

Vetter Antal honvéd altábornagy leirata Klapka György ezredesnek. A magyar hadsereg vitézeihez intézett lelkesítő felhívásban közli, hogy Bem Nagyszeben elfoglalása után megtisztította Erdélyt az orosz és az osztrák csapatoktól. Közeleg a győzelem napja. Kossuth rövidesen a hadsereghez érkezik.

A magyar hadsereg főparancsnoka
A magyar hadsereg vitézeinek
Török szt.miklóson, marz. hó 22-én 1849.
Erdélyi vitéz seregeink Bem altábornagy vezérlete alatt magyar szabadság születési napját roppant eredményű győzelemmel a leg méltóbban ünnepelték meg. - Szeben bevétele után Erdélyt az oroszoktól megtisztította, a hitszegő osztrák vezéreket a magyar szabadság szent földéről kikergette és csak kevés aránylag csekély munkája maradt még hátra, hogy Erdélyt a szabadságnak vissza szerezte légyen.
Március 15-én Verestoronyon az oroszokat, kiket a szász nép honn árulólag behivott, Ausztria pedig szövetségesévé fogadott, oly eredménnyel megverte, hogy ezek éjjeli 11 órakor vad futamlásban ezen erős pontról s vele az országból kiverettek.
A hitszegő osztrák hatalom Erdélyi vezérei Puchner, Pfersmann, Graeser és Iovich három század katonaság roham kiséretében futásban keresve menedéket, szintúgy az országból ki oláh országba szöktek, számos törzs tisztek pedig elfogattak, közöttök Kopet ezredes, Berger alezredes az aradi hitszegő várparancsnok fia, Taichert őrnagy és mások számosan.
Egy másik része Bem altábornagy seregének az ausztriai sereg megfélemlet romjait űzi, a merre azok rettegés közt szétbomolva futamlanak.
Szeben bevételével és az újjab győzelemmel özönlik a fegyver kezeinkbe, mi által a csak fegyverre váró ezernyi ezer honvéd karok alkalmat nyernek velünk megosztozni hazánk megmentésének dicsőségében.
A honvédelmi bizotmány elnöke hazánk legdicsőbb fia Kossuth Lajos, ez örömdús tudósitás oly hozzá adással tudassa velünk, hogy pár nap alatt személyesen körünkbe sietend, személyes tanuja leendő azon dicsőséges harcnak, mellyel egy győzelmes döntő csatában kedves hazánkat megmentendjük.
Vitézek! nem sokára itt lesz azon óhajtott nap! emlékezzetek őseinkre, emlékezzetek erdélyi vitéz testvérünkre! A miénk lesz a dicsőség a legmagasztabb győzelem!
Éljen a haza!
Vetter altábornagy

HL 1848/49: 18/105.
Magyar nyelvű, eredeti tisztázat.

118 Nagyszeben, 1849. március 24.

Csány László erdélyi teljhatalmú főkormánybiztos közleménye a szászok árulásáról, az ostromállapot kihirdetéséről, valamint rögtönítélő törvényszékek felállításáról Szeben és környékén.

Hirdetés
Ármány és árulás az egyesült Magyar hazát és a magyar nemzetet, szinte végveszélybe hozák. Számos népfajok, melyeket a magyarhon keblében táplált és fölnevelt s mellyekkel a Magyar hiven osztotta meg alkotmányos élte jótétéményeit, orgyilkosként támadának fel a haza ellen, s vad és vak eszközéül aljasultak a szabadságtipró zsarnokságnak.
Fájdalommal kelle minden igaz honfinak tapasztalni, hogy a Szászok, kik, mint virágzó állapotuk tanúsítja, olly bőven részesültek az alkotmányos szabadság javaiban, a vészteljes órákban, nem csak segéd kezet nem nyújtottak a magyar nemzetnek, hanem önmaguk lettek főtényezőjévé a hazán eláradott rosszaknak, s fővárossaikat tűzhelyeivé tevék azon lángnak melly a hazát elborítá. s miután láták, hogy olly számos belellenségek, kikkel ök titkon és nyilván szövetkeztek, sőt azoknak nagy részét maguk költék fel, sem képesek megtörni a magyar nemzetet, nem irtóztak az utolsó eszközt is megkisérteni, s orosz sergeket hivni bé a haza szent földjére s így elárulni önhazájukat s minden testvér nemzeteket. Azonban hideg vétkes számitásukból kifeledék a leghatalmasb tényezőket, az igazságot pártoló mindenható Istent és a magyar nemzetnek haza s alkotmány melletti kiolthatatlan lelkesedését. Mi által a vétkes számítás meghiúsult. Bem Tábornok, a hős és bölcs vezér, legyőzte hatalmas ellenségeinket - hála néked nagy bajnok - s köszönet néktek hős magyar harcosak, a haza nevében!
Az egyesült Magyarhon törvényes kormánnya, ennyi elkövetett hálátlanság s bűn után is, nem annyira büntetőleg mint atyai kimélettel kíván eljárni, s a nemzet becsülete kezeskedik, hogy a béke és rend helyre álltával, a kivívott szabadságban azon népfajok is, mellyek annak legdühösb ellenségei voltanak, egyaránt fognak részesülni; ha ezentul a törvények iránti tiszteletöknek, és az egyesült haza alkotmányahozi hő ragaszkodásuknak csalhatatlan jeleit adandják. -
Addig pedig, míg a békevesztett, feldúlt honban a béke vissza terénd, a rend helyreállítása, s a törvény ellen felkelt népek fékezése, a jelenben szigorú intézkedéseket teszen szükségessé. s miután azon magyar megyékben hól vitéz hadsergünk átvonult, a rend és a törvények iránti engedelmesség jobbadán életbe léptetett, a királyföldöni törvényhatóságokra nézve a következőket rendelem:
1. Nagy Szeben és az úgy nevezett egész királyföld, a magyar álladalom törvényes kormánya további rendeletéig ostrom állapotba tétetik.
2. Az ostrom állapot ideje alatt, minden polgári pörök megszünnek. Ellenben rögtön itélő és rendes büntető törvényszékek állítatnak fel. A rögtönitélő hadi törvényszékek N. Szebenben, Segesvárt, Brassóban és Besztercén fognak rendeztetni; s e részben Újegyház - Szeredahely - Szászsebes - is Nagy-Sink - széket a Nagy-Szebeni, Megyes - és Kőhalom - székek pedig a Segesvári rögtön itélő bíróság alá rendeltetnek. Átaljában minden nem csak katonai de polgári egyének is a vétek fokozatához képest ezen biróságok eleibe tartozván.
3. A rendes büntető törvényszékek Brassóban, Fogarast, Nagyszebenben, Szászsebesben, Kőhalmon, Segesvárt, Megyesen és Besztercén fognak rendeztetni; Ujegyház - és Nagy-Sink - Székek a Szebeni, Szeredahelyszék pedig e részben a szászsebesi biróság alá rendeltetvén.
4. Mind ezen törvényszékek eljárásukat a közelebbi országgyűlés határozata szerint intézendik.
5. Nagy-Szebenben Bem fő tábornok Úr rendelete következtében történt Tisztválasztás, az ostrom állapot idejéig meg hagyatik. Egyéb királyföldi várasokban a választás rendezése a körülményektől fog függeni. A helységekben az edddigi elöljárók megmaradnak; de később ha a szászok törvényiránti hüségöknek s ragaszkodásuknak jelét adandják, a választás mindenhol a törvények értelmében, a polgárok képessége szerint fog megtörténni; s ez által a szegényebb nép osztály is a törvények jótékonyságában részesülend.
6. Minden névvel nevezendő közpénztárok ideiglenesen az állodalom felügyelete alá rendeltetnek. A törvényes rend helyre álltával azonban a városok és helységek pénztárai a nép felügyelete alá fognak helyheztetni. Miből önként értetődik, hogy a Szék és városi Tisztviselőknek, az eddig ezen pénztárokra gyakorlott befolyása ezennel megszünt; valamint megszüntnek nyilvanittatik ezen tisztviselőknek, a helységek kerületeire kiterjedt úgy nevezett inspectoratussa is.
7. A kincstári hivatalok, a Főposta hivatal, a tartományi Főbiztosság, és a tartományi Főpénztárhivatal, Kolosvára áttétetni rendeltetnek. A Lotteria pedig, mint a legszegényebb nép osztályt zsaroló és erkölcs rontó kártékony intézet ezennel mindenkorra megszüntetik. Egyedül a már történt bétételek tekintetéből, még egy utolsó húzás engedtetvén meg. -
Kelt N. Szebenben Mártius 24-kán 1849.
Csány László
teljhatalmú országos fő kormánybiztos

HL 1848/49: 52a/123.
Magyar nyelvű nyomtatvány.

119 Főhadiszállás Tiszafüred, 1849. március 29.

A magyar hadsereg-főparancsnokság parancsa a Görgei-, az Aulich-, a Damjanich- és a Klapka-hadtest március 30-i módosított elhelyezésére, valamint ugyanezek számára menetintézkedés március 31-re.

A menetintézkedés a mai napra marad, miként már ki van adva. A folyó hó 30-ára kiadott menetintézkedés ezzel megváltozik.
Egyrészt az ellenség hadmozdulatai, másrészt a járhatatlan utak szükségessé teszik, hogy a hadsereggel megnyerjük a Hatvanra vezető főutat, így a hadtestek elhelyezése 30-ára tehát a következő:
Görgei-hadtest:
Kálról, Kápolnáról és Kerecsendről Sárra, Visontára, Halmajra, Ugrára és Ludasra. Elővéd Gyöngyösre. Főhadiszállása Halmajra.
Aulich-hadtest:
Bodról és Erdőtelekről Felső-, Alsódebrőre és Tótfalvára. Főhadiszállás Alsódebrő.
Damjanich-hadtest:
Füzesabonyból, Dormándról, Besenyőről és Hányiból Kerecsendre, Kápolnára, Kompoltra, Kálra és a lovasság egy része Egerbe. Főhadiszállása Kerecsend.
Klapka-hadtest:
Poroszlóról Besenyőre, Dormándra, Füzesabonyba, főhadiszállása Dormánd. A tartalék a lőszerrel együtt Tiszafüredről Poroszlóra.
Menetintézkedés március 31-ére.
Görgei-hadtest:
Sárról, Visontáról, Halmajról, Ugráról és Ludasról Gyöngyösre. Elővéd Hortra. Főhadiszállása Gyöngyösre.
Az Aulich-hadtest az állásában marad.
Damjanich-hadtest:
Kerecsendről, Kápolnáról, Kálról, Kompoltról és Egerből Sárra, Visontára, Halmajra, Ugrára, Ludasra. Főhadiszállása Halmajon.
Klapka-hadtest:
Besenyőről, Dormándról, Füzesabonyból Kápolnára, Kompoltra, Kálra. Főhadiszállása Kerecsenden.
A tartalék lőszerrel együtt: Poroszlóról Füzesabonyba, Dormándra, Besenyőre. Főhadiszállása Besenyő.
30-án a hadsereg-főparancsnokság főhadiszállása Dormándon, 31-én Kerecsenden.
Görgei tábornok úr hadteste derítse fel az utat Patáról Szécsény felé, és győződjék meg arról, vajon az ellenség Balassagyarmaton jelentős erőket gyüjtött-e össze.
Az út Gyöngyösről Szécsénybe marad az, amely mindenféle oldalmozdulatnál használva lesz, és a legnagyobb gonddal kell arra felhasználni.
A lovasság 30-án az előbbi hadtesteihez csatlakozik, azokkal menetel, és a hadtestparancsnokok használják fel és rendelkeznek vele.
Nagy-Sándor ezredes úr a főhadiszálláson marad, és a csatanapon az egész lovasságot vezényli a kiadott hadrend* szerint.
A megbetegedett Vetter altábornagy és főparancsnok megbízásából.**

HL 1848/49: 19/125.
Német nyelvű, eredeti tisztázat fordítása.
Egykori bécsi jelzet: KAW 182. fasc. 1849 - 3 - 96.
*Az irat utolsó lapján, felül, piros ceruzával írva a következő feljegyzés áll: zum eigenen Gebrauch. Sulcz[?]; középtájon ez: Vorrücken von Tiszafüred nach Hatvan und Pest.
**Aláírás nélkül.

120 Pétervárad, 1849. március 30.

Csuha Antal honvéd tábornok másolatban megküldi Tóth, Hollán alezredes és mások számára Batthyány Kázmérnak és Perczel Mórnak a péterváradi vár biztosítására hozott nyílt rendeletét.

Csuha tábornok Pétervári Dandár és Várparancsnok
Pétervárott, Martius 30-án 1849.
Ezen ide rekesztet nyilt rendelet másolatja Tóth alezredes, Hollán alezredes, Faragó Antal kormány biztos, Vajdinger százados, Glucsák, Vass, Dobos, Chernel százados és Liedler főorvos urakkal a végett közöltettik, hogy holnap reggeli 10 órakor nállam megjelenjenek a további intézkedések megtétele végett.
Csuha Antal tábornok
Pétervárad, Mart. 28-án 1849.
A pétervári vár biztosítását illetőleg
Alólirottak, a több oldalról ellenséges csapatokkal körülvett Péterváradi váralli összeköttetés megnyitása, és egy útal, ezen nevezetes és fő fontosságú erőségnek nem csak ostrom, de nem kevésbbé ármány, és árulás elleni biztosítása végett a Bács-Szegedi Magyar hadtest osztályával ide hatván, az előbb érintett célra vezetőleg, következőket rendelénk:
1-ör a várparancsnokságban e mai naptól fogva minden nemű katonai és politikai hatalom központosítattik, mind addiglanra, míg e vidéken is, a rendes polgári hatalom hellyre nem álítatnék, vagy pedig az alúlirtt teljhatalmú Vezérbiztos sajátilag nem intézkedhetnék. Ennélfogva az eddig itt létező General Comando minden cselekvősége megszüntettik, a politicai administratioval általunk megbízott Faragó kormány biztos úr pedig szinte a Várparancsnokság dispositioihoz* tartandja magát.
2-or a vár és város nagyobb biztositása, és a kellő rend szigorú fenntartása végett, ezennel várparancsnok úr elnöklete alatt egy hadbizottmány alapítattik meg: következőleg
Elnök - Csuha Antal tábornok
Alelnök - Hollan Ernő alezredes
Elnöki titoknok - Chernel százados
Elnöki segéd - Vass százados
Ülnökök - Herzinger alezredes és dandárnok
Ülnökök - Bozó őrnagy, újvidéki városparancsnok
Ülnökök - Dobos százados, ideiglenes hadbíró
I. Mérnöki osztály: Hucsák százados
II. Tüzéri osztály: Vajdinger százados
III. Térparancsnoki osztály: Tóth alezredes és térparancsnok
IV. Polgári politicai osztály: Faragó korm. biztos
V. Orvosi osztály: Liedler főorvos
3-or Jelen terhes körülmények között haza iránti hű szolgálatjaik, és sokat igérő tehetségeik tekintetéből következő egyének úgy mint:
Hucsák főhadnagy
Lejtényi főhadnagy
Vass főhadnagy
Dobos főhadnagy
Chernel főhadnagy századosoknak Gömörei tizedes a 32-ik sorezredbül, ugyanott hadnagynak kineveztetnek. -
Ugyan e mai napon Herczinger János 32-ik sorezredbeli őrnagy alezredesnek.
Kálna János a 39-ik sorezred 2-ik zászlóalljbeli kapitány ugyan oda őrnagynak neveztetnek ki. -
Jónás kapitány a 33-ik sorezredbeli zászlóaljnál mint parancsnok rendeltettik.
Mindezen ki nevezések follyó 16-tól számítandó ranggal és illetményel köttetnek össze. A teljhatalmú országos biztos és vezér fő ispán Gr. Batthyáni Kázmér /:P.H.:/ Bács Szegedi Magyar hadsereg fő vezére /:Perczel Mór s. k. tábornok /:P.H:/**
Az eredetivel egyenlő
Csuha tábornok

HL 1848/49: 19/85 1/2. és 85 1/3.
Magyar nyelvű, eredeti tisztázat, illetőleg egykorú másolat és kivonat.
* Rendeleteihez.
** Másolat lévén, így jelölték a pecsét helyét.

121 Debrcen, 1849. március 31.

Mészáros Lázár hadügyminiszter rendelete a hadi özvegyeknek kifizetendő nyugdíj, illetve pénztámogatás tárgyában.

Hadügyminister
az országos hadi főparancsnokságnak
Debrecen Mártius 31én 1849.
Folyó hó 29ről 61dik szám alatt felterjesztésre a hadi főparancsnokság értesíttetik: miszerint a ministerium részéről 5510 szám alatt folyó hó 15ről kibocsájtott rendelet jótékonysága nem csak azon özvegyekre - kiknek férjeik a harc mezőn elvérzenek - de azokra nézve is - kiknek férjeik tábori szolgálatban, vagy ez által okozott betegségben, vagy sebek következtében nyugdíjazandó özvegyek közzül némelyek nyugzsold helyett bizonyos öszveget vagy úti költséget igényelnének - azoknak egyszer mindenkorra nyugzsold fejében, az álladalom biztosítására a nyugzsoldról lemondó - s általuk kiadandó térítvény mellett a körülmények szerént egész 20 pengő forintigi öszveg kifizethető.
Mészáros Lázár

HL 1848/49: 19/339.
Magyar nyelvű, eredeti tisztázat.

122 Gyöngyös, 1849. április 1.

Görgei Artúr honvéd tábornok parancsa a hadsereg rendjének és fegyelmének biztosítására, s kihirdeti a rögtönítélő bírósági eljárást.

Ellenség előtt állván minden percben öszveütközésre számolok, - a figyelem és rend a hadsereg lelke és ereje, mit minden áron fentartani kívánok, annál fogva
Újólag kihirdetem a Rögtön Itélő Birósági eljárást:
1-ör Szolgálatban elöljáró iránti 1ső és 2od fokú engedetlenségi bűntényre.
2-or Lázítás, izgatás és népfelségsértési bűntényekre.
3-or Csatázásokban tartozó kötelességöket nem telyesítőkre.
4-er Csatatéren meg nem jelenőkre, ott - betegség miatti - megnem jelenéstől egyedül és kizárólag az illetékes osztály fő vagy a Törzs orvos bizonyítványa fel mentő.
5-ör Csata térről engedelem és jelentés nélküli távozókra; - mire a zászlóalji parancsnok adhat elégséges okbul engedelmet ön felelőség alatt.
6-or Csata térrről bár mi okból meg futamlókra.
7-er Törvény által meghatározott súlyosbb nemű lopásokra.
8-or Zsákmányolást vagy földnépén jogtalan zsarolást elkövetőkre, minden tekintet nélkül a zsákmány értékére.
9-er Szökést bűntényt elkövetőkre, kik letett esküjöket megszegve zászlójukat hűtlenül elhagyják, tekintet nélkül arra 1-ső vagy 2-od ízben követte e el a szökést, polgár vagy katona által fogatott e el.
Mely bűntények elkövetői a Rögtön Itélő Biróság által halállal fognak bűntettetni.
Jelen rendelésem fő és Törzs tisztek dandár és osztály parancsnokok által közhírré tétetve meg fog magyaráztatni és előfordulandó esetekben az osztály és dandár parancsnokok a rögtöni eljárást megrendelik és a hozandó halálos itéletet megerősítve végrehajtatják. - A hadbíráknak pedig jelen rendeletemhez magokat tartani felelőség terhe alatt szoros kötelességük leend.
Kelt Gyöngyös Április 1-én 949.
Görgei

HL 1848/49: 19/478.
Magyar nyelvű, sokszorosított, eredeti tisztázat.
KAW SchA AFA KiU 183. fasc. 1849 - 4 - 4.

123 Főhadiszállás Gyöngyös, 1849. április 1.

A magyar hadsereg-főparancsnokság ismerteti Klapka György honvéd tábornokkal a hadsereg menetirányát április 2-tól 6-ig.

A hadsereg-főparancsnokságtól
Klapka György tábornok úr hadtestparancsnokságának*
A hadsereg menetiránya
április 2-án.
Görgei-hadtest /:Aulich tábornok:/ Gyöngyösön, Tasson, Halászon és Horton marad, elővéddel Hatvanon.
Damjanich-hadtest Gyöngyösről Árokszállásra, egy különítménnyel Csányra.
Klapka-hadtest Karácsondról Árokszállásra.**
Aulich-hadtest /:Szekulich alezredes:/ Halmajról Adacsra és Vámosgyörkre.
Máriássy tartalék hadosztály Kálról Árokszállásra és Visznekre.
Lőszerfőtartalék Besenyőn marad.
Hadseregfőhadiszállás Gyöngyösön.***
Április 3-án
Görgei-hadtest /:Aulich tábornok:/ állásában marad és megszállja Csányt.
Damjanich-hadtest Árokszállásról Jászberénybe és 1 hadosztállyal megszállja Monostort.
Klapka-hadtest Árokszállásról Jászberénybe.****
Aulich-hadtest /:Szekulich alezredes:/ Adacsról Jákóhalmára
Máriássy tartalék hadosztály Árokszállásról és Visznekről Jászberénybe. Ott e hadosztály feloszlik.
Lőszerfőtartalék Besenyőről Kápolnára.
Hadseregfőhadiszállás Jászberénybe jön.
Április 4-én
Görgei-hadtest /:Aulich tábornok:/ az állásában marad.
Damjanich-hadtest Jászberényből Nagykátára.
Klapka-hadtest Jászberényből Tápióbicskére.
Aulich hadtest /:Szekulich alezredes:/ Jákóhalmáról Farmosra.
Lőszerfőtartalék Kápolnán marad.
Hadseregfőhadiszállás Nagykátára jön.
Április 5-én
Görgei-hadtest /:Aulich tábornok:/ Gyöngyösről Hatvanra és Fényszarura.
Damjanich-hadtest Nagykátáról Sülyre és Szecsőre.
Klapka-hadtest Tápióbicskéről Sápra és Mendére.
Aulich-hadtest /:Szekulich alezredes:/ Farmosról Kávára.
Lőszerfőtartalék Kápolnáról Gyöngyösre.
Hadseregfőhadiszállás Tolmácsra jön.
Április 6-án
Görgei-hadtest /:Aulich tábornok:/ Hatvanról és Fényszaruról Mácsára.
Damjanich-hadtest
Klapka-hadtest és
Aulich-hadtest /:Szekulich alezredes:/ Sülyről és Káváról Isaszegre.
Lőszerfőtartalék Gyöngyösön marad.
Hadseregfőhadiszállás Isaszegre jön.
Görgei

HL 1848/49: 19/484.
Német nyelvű, eredeti tisztázat fordítása.
Egykori bécsi jelzet: KAW 183. fasc. 1849 - 4 - 8.
*A címoldalon helységnévként Árokszállás szerepel, valamint a következő feljegyzések: ex offo Zur eigenhändigen Eröffnung.
**A fraktúr irat bal oldalán Klapka hadtesténél ceruzával írva a következő széljegyzet található: vide B[ei]l[a]ge 2. April 2Stück.
***Ezt követően az eredeti iratban a következő áthúzott szöveg található: Am 3ten April: Halten alle Armeecorps einen Rasttag in ihren Stationen. Armeehauptquartier in Gyöngyös.
****Itt a következő ceruzával írott széljegyzet van: nicht ganz richtig.

124 Gyöngyös, 1849. április 2. 1 óra

A magyar hadsereg-főparancsnokság értesíti Klapka Görgy honvéd tábornokot az ellenség Hort elleni tevékenységéről és Hort megtartásának fontosságáról. Valamennyi hadtest Jászberénybe vonul.

A főparancsnokságtól
Klapka tábornok úrnak, Árokszállásra
Tájékoztatásul szolgálnak a következők:
Tegnap, április 1-én az ellenség erőszakos felderítést hajtott végre Hatvan felé, és az ott kikülönítve volt 2 huszárszázad visszavonulása következtében Hort közelébe nyomult elő.
Estetájt visszahúzódott Hatvan felé.
Ma azonban elhatározottan támadott, ámde visszavertük és Hatvanon túlig követtük.
Hatvant előcsapataink megszállták.
A 7. hadtest 2 hadosztálya Hatvanon innen táborozik.
Kémhírek jelentik a Losonc felé kikülönített ellenséges hadtest előnyomulását a Szécsényről Gyöngyös felé vezető úton. Ezzel szemben áll a Kmety-hadosztály Patán és környékén.
Vadkert felől tegnap egy erős felderítő járőr jelent meg Csécs községben, azonban mindjárt visszahúzódott. Az ellenséges oszlop, amely ezt a felderítő járőrt kiküldte, állítólag a Vadkertről Gyöngyösre vezető úton Bercelen áll.
A ma Hatvanon innen táborozó 2 hadosztály (Gáspár és Poeltenberg) azt a feladatot kapta, hogy Hortot teljes határozottsággal foglalja el,még akkor is, ha az ellenség túlerővel előnyomulna, a Patán álló Kmety-hadosztály ellenben a Szécsénből és Bercelből közeledő oszlopok előnyomulásának a megakadályozására kapott utasítást.
Tábornok úr tervével feltétlenül egyetértve, Gáspár ezredes utasítást fog kapni, hogy holnap délután tüntetést hajtson végre Hatvanon át, előrebocsátva, hogy ha maga az ellenség nem támad és védekezően viselkedik.
Nem ismerve az intézkedéseket, melyeket a Czillich- és a Leiningen-dandár Damjanich tábornokuktól kapott, elállok attól, hogy a nevezett két dandárnak innen közvetlen parancsokat adjak, és ennek megtételét teljesen Damjanich tábornok úr belátásának engedem át, azonban összhangban az ön velem éppen közölt elgondolásaival. Csányt azonban a 7. hadtest 2 százada mindenesetre megszállja, hogy ezáltal a Gáspár- és a Poeltenberg-hadosztály, - amelyek az ön mai merész előnyomulása által meglehetősen exponálták magukat, nehogy az ön balszárnya meglepetésnek legyen kitéve -, abban az esetben is biztosítva maradjon, ha Csány községet a Damjanich-hadtest említett dandárai elhagynák.
Holnap reggel 7 és 8 óra között egyszerre indulok el innen az országelnök úrral Árokszállásra, és kérem szíveskedjék elrendelni a szükséges szállásokról való gondoskodást.
A jászberényi éjjeli menet intézkedései már este 10 órakor elmentek az összes hadtestnek, valamint közvetlenül a Czillich-dandárnak Csányba.
Célszerűnek látszik, ha tábornok úr önmaga a hadseregfőparacsnokság megbízásából a legutóbbi nézeteit ennek megfelelően azonnal megváltoztatná.
Meg kell még jegyeznem, hogy a 7. hadtest egy szakasz huszára ma, április 3-án beérkezik Pétervásárra és feladata, hogy az ellenségnek eme község felé való mindenféle mozdulatát felderítse és kellő időben jelentse Aulich tábornok úrnak.
Arra az esetre, ha a 7. hadtest (Görgei) a három oldalról várható koncentrikus ellenséges támadás túlerejének nem tudna ellenállni, akkor ennek a kápolnai úton állandóan harcolva kell visszavonulnia és a Tarna-vonalat elszántan tartania.*

HL 1848/49: 20/21.
Német nyelvű, eredeti fogalmazvány fordítása.
Egykori bécsi jelzet: KAW 183. fasc. 1849-4-16b.
*Olvashatatlan szignó a fogalmazvány végén.

125 Hatvan, 1849. április 2. este 1/2 10 óra

Gáspár András honvéd ezredes jelentése a hadsereg-főparancsnokságnak Gyöngyösre hadteste részvételéről és tevékenységéről a hatvani csatában.

Gáspár ezredestől
A hadsereg-főparancsnokságnak, Gyöngyösre
Ma reggel 5 órakor az előőrsök leváltása után alulírott Poeltenberg ezredes kíséretében felderítésre lovagolt ki. Egy ellenséges járőr, amely a szőlők közelében lévő magaslatoknál mutatkozott,mindjárt visszalovagolt és megállapítottam, hogy a hozzávetőlegesen egy lovasszázad erejű ellenség a helység előtt volt felállítva, a szőlők peremét azonban erősen megszállta a gyalogság. Mivel a főparancsnokságtól nem kaptam utasításokat, csupán az előőrsöket toltam előrébb, és alulírott hadosztályát a helységtől innen állítottam fel. Délelőtt 1/2 12 körül az előőrsök jelentették, hogy újból vadászokkal vegyített ellenséges lovasosztagok* mutatkoznak. Alulírottak egy huszárosztállyal azonnal előrelovagoltak a magaslatokig. Az ellenség ismét valamennyire visszahúzódott, azonban már több lovasságot bontakoztatott ki, és mivel az ágyúival is előrenyomult, visszavontam a hadosztályomat és megparancsoltam, hogy mindkét hadosztály álljon fel csatasorba, és foglaljon állást a második kőhíd előtt a magaslatokon. A csapatok felvonulása közben az előrenyomult hadosztály csatárai visszavonultak. A balszárnyat a Gáspár-hadosztály képezte Horváth alezredes parancsnoksága alatt, a jobbszárnyat a Poeltenberg-hadosztály. 12 óra tájban megkezdődött az ágyúzás és mindkét oldalról élénken folytatták. Amikor az Ecseden és Csányban kikülönített egységek szintén bevonultak, és 3 óra körül parancs érkezett az ellenség megtámadására, kiadtam erre a parancsot, és rövidesen az egész vonal előrenyomult. A Poeltenberg-hadosztály némileg jobbra húzódott, és miután a szélső jobbszárny Zámbelly alezredes tevékeny vezetésével a szőlőktől jobbra lévő magaslatokat megtisztította az ellenségtől, ez a visszavonulásában veszélyeztetettnek látta magát és valamennyi szárnyon visszavonult. Időközben beérkezett Damjanich tábornok egy dandára Csányból, és hathatós ágyútűze által jelentősen közreműködött az ellenség teljes kiszorításában. Ez még ellenállást kísérelt meg a helységen túl azzal, hogy vadászok és tüzérség révén meg akarta akadályozni a Zagyva-híd helyreállítása általi kibontakozásunkat. Zámbelly alezredesnek azonban sikerült két ágyú felvonultatásával és a csapatok rohamra buzdításával elűzni az ellenséget ebből az utolsó állásból.
Hiteltérdemlő tanúk kijelentése szerint az ellenségnek tegnap csupán 4000 embere volt itt, ma azonban további erősítések érkeztek; 10 óra tájban állítólag Schlik érkezett meg hadtestével Gödöllőről. Állítólag Windisch-Grätz szintén itt volt személyesen. Az ellenség Bag felé vonult vissza. Azt követően, hogy az ellenség teljesen eltűnt, a helység mögött, a szőlők közelében vonultam táborba. A helységet egy zászlóaljjal és egy szárny lovassággal szálltam meg, amely előőrsöket küld előre. Gombosra is küldtünk egy különítményt az ottani híd őrzésére.
A parancs este 3/4 6 óráról éppen most este 11 órakor érkezett meg. Alulírott reméli, hogy elegett tesz a parancsnak, ha csak napkeltével vonul vissza a Hort közelében lévő magaslatokra. Csányra Poeltenberg ezredes már elküldte a megparancsolt különítményt. Várom a további parancsokat és kérek tüzérségi lőszert, mivel ebből a mai erős tüzelés után nagy a hiány.
Veszteségünkről közelebbi adatokat csak később tudok beterjeszteni, az ellenség azonban úgy látszik jelentős veszteséget szenvedett, főként lovakban.**
Gáspár ezredes

HL 1848/49: 21/40.
Német nyelvű, eredeti tisztázat fordítása.
Egykori bécsi jelzet: KAW 183. fasc. 1849 - 4 - 10.
*Az Abtheilung (osztag) kifejezés elé utólag beszúrt szó olvashatatlan. Feltehetően: lovas.
**Az irat borító oldalán a következő feljegyzés áll: Ex offo Sehr dringend.

126 Dalja, 1849. április 4.

Nugent cs. kir. táborszernagy jelentése Windisch-Grätz tábornagynak Szenttamás elestéről és Pétervárad ostromának folytatásáról.

Herceg Windisch-Grätz cs. kir. tábornagy és fővezér őfenségének ...
Az aggály, amit a tegnapi jelentésem végén kifejezni bátorkodtam, sajnos túlságosan gyorsan igazolódott.
Szenttamás, ahol az elmúlt évben a felkelők valamennyi kísérlete oly csúfosan meghiúsult, tegnap délben - miként alig tudom kétségbe vonni - a kezükbe került.
Jelentések hiányoznak ugyan a mi részünkről, bizonyára sikerült azonban az ellenségnek a tegnapi viharos szél által támogatva felgyújtani a helységet, és így csökkentette a gyengén, csupán 6 könnyű löveggel ellátott őrség ellenállását.
E súlyos baleset fő oka a Bácska megszállása és kiváltképpen a teljesen tarthatatlanul kiterjedt Zombor városa, miközben a katonai szempontokat feláldozták a politikai előnyöknek, amennyiben Szenttamást és a római sáncokat csaknem teljesen megfosztották a csapatoktól. Már régen felismertem e hibát, ennek a kijavítása azonban korábban teljesen a hatáskörömön kívül volt, majd amikor később, mégpedig csak néhány napja a Zombornál levő csapatokat is átvettem, lehetetlen volt a segítséget idejekorán odajuttatni, mivel az első odaküldött erősítéseim - habár gőzhajó által a leggyorsabban átkeltek Batinánál Monostorra - miként Kamenicon ma a tudomásomra jutott, csak ma délben érkeztek be Karlócára, és a szüntelen heves szél igen megnehezítette volna az átkelést a Dunán, ha ugyan nem tette volna lehetetlenné még akkor is, ha néhány órával korábban érkeztek volna meg.
Most már csak az marad hátra számomra - miként már megkezdtem és serényen folytatom -, hogy a római sáncokat megerősítem azokkal a csapatokkal és lövegekkel, amelyek eddig Zombor helyőrségét képezték, és már holnap este újból 1500 ember érkezik be ezekből néhány löveggel Cserevicsre, hogy azonnal folytassák a menetet Karlócára.
Nem hagyhatom azonban említés nélkül, hogy ez a csapat több vonatkozásban, különösen a vasfegyelem tekintetében sok kívánni valót hagy maga után, és a szenttamási katasztrófa igen csüggesztően hat rájuk.
Nem kevésbé elhatároztam, hogy nem adom fel Pétervárad ügyes és bátor kezekre bízott ostromát, mindaddig, míg csak némi remény marad annak nyilvánvaló veszély nélküli folytatására. E célból szüntelenül dolgozunk a meglevő földerődítések tökéletesítésén, és újak építéséhez fogtunk hozzá, azonban az ellenség, amely a legutóbbi kitöréskor általam soha fel nem tételezett halálmegvetést tanúsított, vélhetően bővíteni tudja most a helyőrséget, és egy fanatizált sokaság által végül mégis legyőzheti az eléje állított akadályokat. Ez egy olyan esemény, amely a háború kimeneteléhez a legkiszámíthatatlanabb következményeket idézheti elő.
Csapatállományom nem teszi lehetővé, hogy akár egy századot is az ostromdandárhoz utaljak, ennélfogva minden rendelkezésemre álló eszközt kimerítettem, és tisztelettudóan kérem fenségedet, legalább utalást küldjön számomra, hogy számíthatok-e, és milyen erejű segítségre szabad számítanom, mert ez a helyzet kimeríti csapataim fizikai erejét és önmagamat megtör.
Fenséged magas belátását nem kerülheti el, hogy a már korábban is bonyolult helyzetem a hozzám csatlakozott szerémségi csapatok balesete által milyen mértékben megromlott. A legnagyobb fáradsággal felállított Dietrich- és Pálffy-dandár Budára küldése által, továbbá egy sorzászlóaljjal, néhány 4. és 5. határőrzászlóaljjal és felfegyverzett határnéppel csökkentve mégis minden oldalról igényeket támasztanak velem szemben, mintha valóban a rendelkezésemre állnának az eszközök, amelyeket a közvélemény nekem tulajdonit.
Eltekintve a nagy kellemetlenségtől, ami abból adódik, hogy e kívánságoknak nem tudok megfelelni, amiből azonban a legfelsőbb szolgálatnak is hátránya keletkezik, különösen az itteni vidék ebből fakadó feszült hangulata, ami bizalmatlansággá változik.
Miként az újabb időben Itáliában, a határőrök tábori zászlóaljai állandóan, méghozzá tökéletesen felfegyverezve, felruházva és felszerelve egyesítve voltak a soralakulatokkal, és ebben a kapcsolatban kitűnő szolgálatot teljesítettek; azonban csak 4. és 5. zászlóaljakkal, továbbá határnéppel, akiknek együtt és külön mindenben hiányuk van, meggyőződésem szerint egy tábornok sem tud operálni. Ha tehát fenséged a szolgálataimra tovább is igényt tartani kegyeskedik, akkor kérem néhány sorzászlóalj kiutalását.
Nugent sk. táborszernagy

HL 1848/49: 20/196.
A KAW-ban levő német nyelvű, korabeli másolat hitelesített gépelt másolatának fordítása.

127 Debrecen, 1849. április 5.

A Honvédelmi Bizottmány közleménye Szenttamás Perczel általi bevételéről április 3-án.

Szent-Tamás bevéve
Perczel tábornokunk april 3. következő jelentést külde.
Reggeli 8 órától 10 és fél óráig tartott erős ágyúzás után Szent-Tamás végre rohammal vitéz seregem által elfoglaltatott. 4 lobogó, 6 ágyú, tömérdek vagyon és fegyver, lőszer esett birtokunkba. A támadás és rohanás Kis-Kér és a Verbász felőli sáncokra egyszerre történt. Az ellenség, mely elszánt vitézséggel sok ezernyi mennyiségben utolsó percig tartá magát, s megszámíthatlan mennyiségű holtakat veszte, 4-5.000-en túl lehet az elesettek, a vízbe haltak vagy hajtattak száma. Mi is több tisztet és vitézt veszténk, kik dicsően haltak el e dicsőség és eredménydús ostromban.
Isten segítségével Bács már ismét miénk, és a haza szabadítására - a lázadás első fészkének elfoglalása s elrombolása által - nevezetes lépés történt.
Földváry a szegedi szabad csapat őrnagyja, és csapatja utánna, voltak az elsők, kik a híd fősáncot bevették. Ő a csatapiacon általam a kis érdemjelre érdemesítteték.
Gál ezredes vezeté a verbászi sáncok elleni támadást, hol a 8- és 30-ik honv. zászlóaljak, és a Vása gyalogság tüntették ki magokat.
Perczel Miklós alezredes vezénylé a hídfő sánc megtámadását, melynek bevétele dönté el Szent-Tamás sorsát. E sánc bevételénél az oldalas rohamot vezető Bach kapitány, a homlokon rohanó Turszky zászlóalj Rainer őrnagy alatt jeles vitézségöknek elvitázhatlan tanuságát adá.
A tüzérség becsületesen megfelelt hivatásának.
Általában az egész sereg, lovasság, gyalogság egyiránt megtevé kötelességét. Ők tökéletes harcfiak.
Gr. Batthyány Kázmér a jeles és bátor hazafi osztá velem e nagy napnak fáradalmait és veszélyeit.
Debrecen, april 5. 1849.
A honvédelmi bizottmány

HL 1848/49: 52a/143.
Magyar nyelvű nyomtatvány.
KAW SchA AFA KiU 76. fasc. 1849 - 4 - 67 1/2.

128 Gödöllő, 1849. április 7.

A Poeltenberg-hadosztály vezérkari főnöke, Leutsch Albert honvéd százados jelentése az április 1-jei és 2-i hatvani csatáról.

Leutsch vezérkari százados a Poeltenberg-hadosztálytól
Jelentés az 1849. április 1-i és 2-i hatvani csatáról
A hadosztálynak április 1-én Horton kellett maradnia az állásaiban. Mivel azonban délben egy erős ellenséges oszlop Bagról Hatvan felé nyomult, ezért a hadosztály az ellenség közeledésének első hírére Hatvan felé vonult, hogy a szorost a lehetőség szerint még az ellenség előtt megszállja és megtartsa. Hort egy mocsaras patak mentén egy ellaposodott völgyben fekszik, amelyet a Gyöngyösről Hatvanra vezető út horizontálisan kettévág. Mind Gyöngyös, mind Hatvan irányába a terep teraszszerűen emelkedik, úgy, hogy a Gyöngyösről Hort felé előrenyomuló uralja az ellenfelét, Hortról Hatvanra vonulva ellenben az uralja őt. Még négy mocsaras patak található ebben a völgyben, amelynek közepén fekszik Hort. A patakon keresztül megbízható hidak vezetnek. Hortról Hatvan felé egészen enyhén emelkedő dombok az utóbbi helység közelében egy meredek lejtőt képeznek, amely szőlőkkel és gyümölcskertekkel fedett.
Ámde Hatvant már a megérkezésünk előtt megszállta az ellenség, és mivel nem lehetett az erejét megbecsülni, ugyanakkor azonban egy jelentés is érkezett, hogy a jobb szárnyunkat veszély fenyegeti /:amely jelentés azonban később valótlannak bizonyult:/, ezért a hadosztály újból megkezdte a visszavonulását Hort felé, ahova este 6 óra tájban érkezett be. A Gózon-zászlóalj megszállta a helység legszélső sövényeit és előőrsöket állított ki, a hadosztály maradéka az országút mindkét oldalán* táborozott Hort mögött úgy, hogy az arcvonal előtt a mocsaras patak volt, a gyalogság az első, a lovasság a második vonalban állt, és az az este megérkező Gáspár-hadosztály ezek mögött a tartalékot képezte.
Amikor Hatvan közelébe érkezve az ellenséges lovasság a helységből kihatolni akart, egy fél lovasüteg ment előre, és néhány lövéssel megakadályozta azt. Az ellenség a terep által teljesen fedve egy fél röppentyű-üteget állított fel vele szemben, és oly nagy ügyességgel lőtte a mi ütegeinket, hogy valamennyi gránát a lövegek közvetlen közelében csapódott be, azonban szerencsére a legcsekélyebb kárt sem okoztak. Amikor ezután az üteg követte a hátsó műveleteket, egy üteget vitt előre az ellenség és lőtte a visszavonulást fedező 3 huszárszázadot, azonban hatás nélkül.
A hadosztály valamennyi csapata nyugodtan és rendben folytatta a visszavonulást Hort felé, az ellenség lovassággal, vadászokkal és tüzérséggel követett, egy uralgó állásban felállt és üldözött bennünket még rakétákkal és golyókkal, amelyek egyike egy lovasszázadba csapott be, egy ember meghalt és két ember megsebesült.
A mi tüzérségünk különböző állásokat foglalt el, hogy lője az ellenséget abban az esetben, ha az előrenyomulna. Az ellenség azonban az állásában maradt és egy erős járőrt küldött a bal szárnyunkra. Az erre az időre beállt éjszaka véget vetett a kétoldalú hadműveletnek és mi elfoglaltuk a korábban említett táborunkat Hort mögött. Valamennyi csapat dicséretet érdemel, különösen a tüzérség, amely rettenthetetlenül állta az ellenséges tüzet, és nem esett abba a hibába, hogy tüzét találati valószínűség nélkül adja le.
Másodikán reggel a Gáspár-hadosztály adta az előőrséget Hort előtt, felderítést hajtott végre előre felé, és mivel az ellenségnél is mozgást észleltek, a mondott hadosztály előrenyomult és Hort előtt felállt. Az ellenség mindig több erőt vonultatott fel, 1 óra tájban Hort felé vonult előre az úton, és mindjárt élénk tüzérségi ütközet bontakozott ki. A Poeltenberg-hadosztály parancsot kapott az előrenyomulásra, és hogy jobbra terjeszkedve csatlakozzék a Gáspár-hadosztály jobb szárnyához. Az Ecseden kikülönített Liptay-dandár utasítást kapott az azonnali előnyomulásra és arra, hogy a Poeltenberg-hadosztály legszélső jobb szárnyát képezze. Az említett állásban felállított Poeltenberg-hadosztály zöme előtt azok a magaslatok voltak, amelyeken a hatvani szőlőskertek találhatók; a Liptay-dandár előtt pedig nevezett magaslatok folytatása, ahol szántóföldek voltak, és nem jelentettek jelentős akadályt a csapatoknak. Az ellenség gyalogsággal szállta meg a szőlőskerteket, és azok előtt egy lovasláncot állított fel. Az ellenségnek a szőlőkön túli legszélső bal szárnyát egy fél üteg, továbbá több gyalog- és lovasrészleg képezte. Amint a Liptay-dandár megérkezett, a lovasütegünk jobban jobbra húzódott és lőtte a szőlőskertek végén felállított ellenséges csapatokat, amelyek csak gyengén viszonozták a tüzünket, és valamennyire a dombok mögé húzódtak vissza. Zámbelly alezredes ekkor két löveggel és egy lovasszázaddal még inkább jobbra tartva a magaslatokra vonult fel, miközben a Liptay-dandár ezt a műveletet általános előrenyomulással támogatta. A magaslatokat megmászták, és az ellenség Hatvan felé vonult vissza. A Liptay-dandár most egy bal-fordulatot csinált, és a lovasüteg 5 lövege által támogatva előrenyomult a szőlőskertek felé. Az ellenség bár még egyszer bevetette az ütegét, hogy ellenálljon ennek a hadműveletnek, túlerejű tüzérségünk azonban távozásra kényszerítette. Tüzérségünk ekkor a szőlőskertek felé ment előre, kartácstűzzel azok elhagyására kényszerítve az ellenséget, mire a Liptay-dandár egy lovasüteg által fedezve jobbról azonnal benyomult azokba, valamint a huszárok, akik ezt a hadmozdulatot a Lőrinciről Hatvanba vezető úton oldalazták. A Poeltenberg-hadosztály maradéka, amely már korábban frontálisan előrenyomult a szőlőskertek felé, ekkor szintén behatolt azokba, és egy Hatvan elleni összpontosított előnyomulásra került sor.
Az ellenség a legszélső jobb szárnyunkon előnyomuló ütegek által, amelyek az egyetlen visszavonulási útját elvágással fenyegették, a legnagyobb mértékben veszélyeztetve két üteget vetett be azok ellen rakétákkal egyetemben, visszaszorította őket és ezáltal végrehajtotta a visszavonulását. Mihelyt ismét levegőhöz jutott az ütegünk, a Zagyva partjára ment és lőtte a Bagra vezető utat, leszerelte az ellenségnek még egy lövegét és a levegőbe röpített egy lőszerkocsit. Az ellenség csatárok által, több üteggel támogatva védte a hatvani kijáratot, amelyen a hidat lebontották. Gyalogságunk a híd mellett fekvő házakba vette be magát, tüzével elkergette az ellenséges csatárokat, és a Zagyva bal partján felállított több üteg elriasztotta az ellenséges lövegeket, mire a csata befejeződött. A lerombolt híd akadályozta a további üldözést.
A csapatok minden dicséretet megérdemelnek, különösen a lovasütegek.
Báró Leutsch Albert, a magyar királyi vezérkar századosa

HL 1848/49: 20/32.
Német nyelvű, eredeti tisztázat fordítása.
Egykori bécsi jelzet: KAW 183. fasc. 1849 - 4 - 10b.
*Az iratban: à cheval.

129 Főhadiszállás [Gödöllő ?], 1849. április 9.*

Görgei Artúr honvéd tábornok a magyar kormány nevében felszólítja Windisch-Grätzet, hogy bánjon emberségesen a magyar hadifoglyokkal, ellenkező esetben a magyar kormány megtorlást alkalmaz az osztrák hadifoglyokkal szemben.

A magyarországi cs. kir. osztrák inváziós hadsereg vezénylő tábornokának, ott, ahol.
A törvényes szabadságáért harcoló Magyarország kormánya méltó felháborodással veszi tudomásul, hogy míg részünkről az osztrák hadifogoly tisztek és legénység mindabban a kíméletben részesülnek, amellyel minden derék katona lefegyverzett és védtelen ellenségének, mint embernek tartozik, addig osztrák részről a magyar hadifogoly tisztek és legénység olyan sorsnak vannak kiszolgáltatva, amilyennel a drákói törvények a legelvetemültebb bűnöst sem sújtották volna.
Azon kiáltványok, törvénytelen nyilatkozatok, adminisztratív és úgynevezett hódoltatási rendszabályok után, amelyekkel az osztrák inváziós hadsereg vezénylő tábornoka herosztrátoszi** hírnevét - ellentétben azoknak minden várakozásával, akik egykor hittek a lovagias jellemében - eddig megalapozta, és úgy látszik azt hiszi, hogy ez a történelem végezetéig fennáll, nem is várhattunk természetesen semmi jobbat sajnálatra méltó hadifogoly tisztjeink és legénységünk számára.
A szemtanúk által tapasztalt tettek borzalmat kiváltó hatására emberi érzetünk mégis fellázad, amely tettekért egy civilizálatlan rablóhorda is szégyellné magát, de egy hadvezér, akitől már magas állásánál fogva is emberi érzéseket feltételezhetnénk, nem szégyellte és nem szégyelli magát ezekért, és ezek szégyenletes voltát azokkal a sekélyes és csillogó magyarázatokkal leplezi, hogy ezek a tettek csupán törvényes rendszabályok elvetemült felségárulók ellen.
Ez a felháborító bizonyosság arra kényszerít bennünket, hogy nemes érzetünk ellenére a "szemet szemért, fogat fogért" természetes alapelvnek megfelelően az osztrák inváziós hadsereg vezénylő tábornokának világossá és érthetővé tegyük a következő alternatívákat.
Vagy ad a magyarországi osztrák inváziós hadsereg vezénylő tábornoka 1849. április 20-áig bezárólag egy aláírásával szavatolt részletes, a nemzetközi jognak megfelelő nyilatkozatot arról, hogy hogyan bánnak ott a magyar hadifoglyokkal; akkor ez a nyilatkozat lesz a követendő szabály számunkra, hogy teljesen azonos módon bánjunk az osztrák hadifoglyokkal.
Vagy nem válaszol nevezett vezénylő tábornok erre a felhívásunkra sem, mint ahogy büszke győzelmi elvakultságában eddig is méltóságán alulinak találta, hogy bármely felszólításunkra válaszoljon, és akkor az összes osztrák hadifogoly tábornokot, törzs- és főtisztet közfogoly illetékbe helyezzük, és közönséges bűnözőként kezeljük őket.
Magyarország népiesen törvényes kormánya megbízásából ehhez már csak a következő megjegyzéseket fűzöm:
1ször: Minden magyar fejre három osztrák esik;
2szor: az osztrák hadseregben minden ellenünk harcoló született vagy honosított magyar országárulóként feltétlenül halállal lakol;
3szor: Magyarország felkészült az élethalálharcra, a népnek elege van a türelemből, amit eddig az elnyomóival szemben tanusított.***
A magyar kormány megbízásából
Görgei magyar tábornok

HL 1848/49: 20/512.
Német nyelvű, eredeti tisztázat fordítása.
Egykori bécsi jelzet: KAW 76. fasc. 1849 - 4 - 114. Dupplicat
* A keltezés helye nincs feltüntetve az iraton.
** Herosztratosz epheszoszi görög, aki felgyújtotta Artemisz istennő templomát, hogy nevét ismertté tegye.
*** Az irat első oldalának jobb felső szélén a következő megjegyzés áll: Wahrscheinlich Dupplicat.

130 Üllő, 1849. április 10.

Asbóth honvéd alezredes kiáltványban szólítja fel Kiskunfélegyháza népét, hogy Cegléd, Nagykőrös és Kecskemét lakosaihoz hasonlóan keljenek fel és támogassák a Rákoson álló magyar hadsereget.

XII. hadosztály vezérétől
Félegyháza városi polgáraihoz
Hogy jelenleg már a Rákoson álló vitéz magyar hadsereg előnyomulását segítve, nemzeti függetlenségünk kivívása dicsőségében e hazafiúi érzetű város polgárai is részt vehessenek. - fölhívom Önöket, hogy a lelkes kunok, Cegléd, Körös, Kecskemét lakosaihoz hasonlag, keljenek föl tömegestöl, és üljenek lóra, és egyesülten üldözzük, semmisítsük meg az ellenséget, melly pusztítva dúlta a becsületes magyar nemzet békés nyugalmát, az istenadta s törvény biztosította népszabadságot elnyomni törekvő aljas céljai kierőszakolására.
Föl, lelkes polgárai e haza legmagyarabb vidékének, egyesüljetek velünk, s nem engedve elfutni azon rabló ellenséget, melly vakmerő volt a békés magyar földére lépni. - De lelkes hazafiúsággal közre munkálva semmisítsétek meg a már jelenleg is szétvert zsoldosok csoportjait és osztozzatok a nemzet független szabadsága kivívásának dicsőségében, csatlakozván mennél elébb Üllőn állomásozó seregemmel.
Asbóth alezredes

HL 1848/49: 21/18.
Magyar nyelvű, eredeti tisztázat.
KAW SchA AFA KiU 183. fasc. 1849 - 4 - 67.

131 [ ? 1849. április 10. után]

Damjanich János honvéd tábornok jelentése Vác április 10-i megtámadásáról és elfoglalásáról Klapka György tábornok segítségével.

Damjanich János hadteste
Csatajelentés
Vác 1849. 4/10-i megtámadásáról és elfoglalásáról Klapka tábornok úr segítségével
Hadtestem Veresegyházáról Sződön át előrevonult. Ezt követte ugyanabban a menetirányban Klapka tábornok úr Csomád felől. Az első Sződ előtt bontakozott ki és a Wysocki-hadosztállyal a Duna bal partján vonult előre, a Knezić-hadosztállyal pedig a vasútvonaltól balra a város felé. Az utóbbi jobbra húzódott és a szőlőkkel fedett magaslatokon bontakozott ki, a vasútvonaltól jobbra, azzal a feladattal, hogy kerülje meg az ellenséget és vágja el a visszavonulási vonalát, ami a támadóoszlopok túl gyors előnyomulása miatt nem sikerült.
Az ellenség /:2 dandár 30 ágyúval és 1 rakétaüteg:/ a város előtt a legelőnyösebb állást foglalta el, és teljes készenlétben várta a támadást. Tüzérségünk és rohamosztagaink erőltetett előrenyomulása által azonban csakhamar kivetettük minden állásából, és a Duna bal partján álló rohamosztagokra irányított ádáz rakétavetés sem tudta megakadályozni azok előnyomulását. A rohamosztagok előrehaladtak, és az ellenség a főutcai tüzes harc után menekülve elhagyta a várost. Szélső balszárnyának visszavonását a vasútvonalnál méginkább meg kellett gyorsítania, mivel Klapka tábornok úr hadteste átkarolással fenyegette.
A Vác mögötti magaslatokon felállított ágyúk védelme alatt eközben újból összegyülekezett a Duna-parton. A terepviszony itt olyan, hogy az ellenséget ebből az állásból csak a vasútvonaltól jobbra lévő magaslatokon végrehajtott szárnymozdulattal lehetett kiszorítani, mivel egy szemből jövő megközelítés lehetetlen volt. Ez megtörtént és sorjában 3 ágyúállásból visszavetettük, mire Verőce felé sietett vissza. A terep alkalmatlansága, nevezetesen a vasúti töltés, amit a csapatok, különösen azonban a rézsükön jobboldalt elhelyezett ágyúk nem tudták áthágni; a beállt rossz idő és a csapatok ezáltal előidézett fáradsága az ellenség gyenge üldözését tette csak lehetővé, amely ettől kezdve Verőcére vonult vissza.
Veszteségünk e csatában egészen jelentéktelen, annál számottevőbb az ellenségé. A súlyosan sérült Götz tábornok is az elesettjei között van. Emellett még számos foglyot veszített, akik közt néhány tiszt is található. Három ágyú, egy teljes hídfelszerelés és hajók néhány 1000 mérő gabonával megrakottan estek még zsákmányként a birtokunkba.
Nem mulaszthatom el, hogy ne iktassam be ide egyelőre Nagy-Sándor tábornok -, Wysocki és Knezić ezredes hadosztályparancsnok -, Czillich és Kökényessi alezredes urak dicséretes és tevékeny magatartását csapataik körültekintő lelkesítésével.
Általánosan elismerten azonban Földváry Károly alezredes urat, a 3. zászlóalj parancsnokát kell a nap hőseként megneveznem, amit maga a hadosztályparancsnoka, Wysocki ezredes úr, továbbá a két dandárparancsnok, Leiningen ezredes és Czillich alezredes, valamint azok a férfiak, akiknek keblét hasonlóképpen meleg hősiesség lelkesíti, kinyílvánítottak. Kezdetben a lengyel légió -, később a saját zászlóalja zászlajával a kezében haláltmegvető bátorsággal tört előre rohamosztagával a Duna-parton heves puska- és rakétatűz közepette, és ezzel eldöntötte a csatát. A derék alezredes urat fentnevezett törzstisztek a legbátrabb magyar harcosnak nevezték el. Ezennel 2-odosztályú kitüntetésre javaslom, és úgy vélem, nem hibázom, ha azt kérem, hogy ennek az oly kitűnő, de szegény törzstisztnek, akinek Bicskénél 1, Vácnál pedig 2 hátaslovát lőtték ki alóla /:az utóbbiak közül az egyik 10 lövést kapott:/, a kincstár számlájára 2 hátaslovat vegyenek.
Gróf Leiningen ezredes úrnak már Szolnoknál alkalma volt a 3-adosztályú kitüntetés elnyerésére, Görgei tábornok és főparancsnok úr Bicskénél másodszor találta erre alkalmasnak és a váci csatában újból dicséretesen viselkedett, ezért teljesen méltónak tartom arra, hogy hős mellét a 2-odosztályú kitüntetés ékesítse. Vanner főstrázsamester tüzérparancsnok úr fegyvere körültekintő irányításával, röviden bátor, tevékeny működésével olyannyira kitüntette magát, hogy kötelességemnek érzem őt itt megdicsérni és kitüntetésre javaslatba hozni.
A vezérkari ügyekkel megbízott Assermann őrnagy úr eddig valamennyi csatában körültekintésével, a csapatok helyes felállításával és alkalmazásával, továbbá nyugodt és bátor magatartásával tüntette ki magát, Szolnoknál meg is kapta a 3-adosztályú kitüntetést, és mivel Bicskénél, Isaszegnél és Vácnál különösen tevékeny volt, ezt az őrnagy urat alezredessé javaslom előléptetni.
Freudenreich, Philipowsky és Marko tüzérszázadosok, valamint Wagner főhadnagy ezúttal is kiválóan viselkedtek és dicséretesen helytálltak. Az első kettő már kapott kitüntetést, az utóbbi kettőt az isaszegi és a váci teljesítményeik elismeréseként 3-adosztályú kitüntetésre javaslom.
Damjanich tábornok

HL 1848/49: 21/73.
Német nyelvű, eredeti tisztázat fordítása.
Egykori bécsi jelzet: KAW 183. fasc. 1849 - 4 - 64a.

132 Pécel, 1849. április 12.

Asbóth Lajos honvéd alezredes jelentése a hadsereg-főparancsnokságnak a kőbányai ütközetről.

Asbóth alezredes
A hadsereg-főparancsnokságnak
Ma délelőtt 12 órakor megérkeztem Rákos elé, az ellenséget, amely 3 üteggel - közülük az egyik 12fontos volt - és egy fél rakétaüteggel várt bennünket, 3 állásból egészen a kőbányai kertekig visszaszorítottam. Ebben a szempillantásban a szőlők mögül a vasútvonal mentén haladva egy egész lovasezred, 2 zászlóalj gyalogság és egy lovassági üteg került meg engem, balról átkarolva.
A Bocskai-huszárok bátor rohama, akiket én magam vezettem, a 49. zászlóalj 4. századának elszánt előnyomulása a szőlőkben, valamint a 63. zászlóalj jó frontális tartása lehetővé tették számomra a szabályszerű visszavonulást a korábbi állásom felé, ahonnan, mivel az ellenség túlereje Vecsésnél fenyegetett volna, Pécelen állást foglaltam.
Nekem sajnos gyászolnom kell a derék Harsányi lovassági százados, 7 huszár, 1 kunsági lovas, 2 honvéd és 2 tüzér elvesztését, ezzel szemben 2 hiánytalan rakéta állványt foglaltam el, amelynek teljes legénységét összeszabdaltuk. Hét ellenséges dragonyos lovat zsákmányoltunk. A visszavonulás során utolsónak maradva én magam emeltem fel a kun lovasság zászlaját, amely a véletlen folytán a harcmezőn maradt, és ennek segítségével újból összegyűjtöttem és felállítottam a sikeres roham után kissé rendezetlen huszárokat és azok védelme alatt az ágyúim és a gyalogság rendezetten tudtak visszavonulni.
A lovasság ma háromszor rohamozott; az elsőnél a kun lovasok igen jól viselkedtek és a huszárok segítségével elfoglalták a raktétaállványokat. Harsányi kapitány személyesen levágott a lóról egy osztrák tábornokot, azonkívül sok közlegény és 2 tiszt esett el.
Az ellenség túlereje és a csekély lovasságom, amelyet csakis az ágyúk fedezetére kellett meghagynom, nem engedték meg, hogy foglyokat ejtsek.
Azt a körülményt figyelembe véve, hogy az 1700 fős gyalogosból és 400 fős lovasságból álló valamennyi csapat egy vadász- és utászszázad kivételével első ízben volt a tűzben, nem mulaszthatom el kijelenteni, hogy teljesítményük rendkívüli volt, és minden előnyomulást a legerősebb ágyútűzben is elszántsággal, gyorsan végrehajtottak.
A tüzérség összességében derekasan viselkedett. Kövesy főhadnagy az 1/2 6fontos üteggel gyors manőverezés és helyes tűz által kitüntette magát, és mivel amúgy is egyike a legöregebb főhadnagyoknak, előléptetésre javaslom.
Egy ágyúmat szétszedték és egy elülső kereket darabokra lőttek. Lukosyk pozsonyi vadászszázados úr energiája járult leginkább közre annak megmentésében, amennyiben valamennyi lova elesvén vadászai által vonatta azt el.
Kövesy főhadnagy 1/2 6fontos ütege 8 lovat és 2 tüzért veszített.
A rakétaállványok elvételében tevékeny vezető volt az elesett Harsányi kapitány, továbbá Mészáros Endre főhadnagy és Pálinkás őrnagy úr adjutánsa. Éppen úgy kitüntették magukat, miként az előbbiek a roham során Sóvágó Gábor káplár és Ungvári Péter közlegény a Bocskai-huszároktól, valamint Sólyom Péter káplár a kun lovasságtól.
Nem mulaszthatom el megemlíteni László kapitány urat a Bocskai-huszároktól, aki a hadosztály összevonásában* a legnagyobb segítséget nyújtotta.
A tényleges harc 12 órától 1/2 4 óráig tartott. Hét órakor foglaltam el a tábort Pécelnél, ahol most állok.
E felderítés következtében jelenthetem, hogy a Kőbányán velem szemben működő ellenség ereje 4000 fő és 24 ágyú volt. A hátul fekvő kecske-viskókban, előnyomulásomtól jobbra vadászok voltak, akiket kivetettünk.
Kaszap őrnagy betegen visszamaradt Töröksz[ent]miklóson.
Végezetül sürgősen kérek 3fontos lőszert, mivel ez úgyszólván teljesen elfogyott, különösen azonban a kartács, amely 8 darabra csökkent.
Kérem közölni velem, hogy milyen rendelkezés adassék a rakétaállvány számára.
Asbóth alezredes

HL 1848/49: 21/308.
Német nyelvű, eredeti tisztázat fordítása.
Egykori bécsi jelzet: KAW 183. fasc. 1849 - 4 - 7.
*Az iratban: raillirung

133 Ipolyság, 1849. április 13.

Klapka György honvéd tábornok jelentése a hadsereg-főparancsnokságnak hadteste elhelyezkedéséről és az ellenség visszavonulásáról Esztergomba a Garamon keresztül.

1. hadtest
A hadsereg-főparancsnokságnak Orosziba*
Van szerencsém jelenteni, hogy hadtestem a következő helységekben szállt meg, m[ég]p[edig] a gyalogság Ipolyság-Tompa-Kistúr-Gyerk-Honton.
A lovasság Ipolyság-Gyerk-Tompa-Szemeréd és Deménden.
Kémek révén értesültem, hogy Léván túl a Garamig nincs ellenség, valamint arról is, hogy a Vácott velünk szemben álló ellenség a Garamon kersztül Esztergomba vonult, Komáromig semmi sem áll velem szemben, tehát az ellenséges Simunich-hadtestnek kellene velem szembevonulnia.
Az ellenség a Garam valamennyi hídját és kompját szétrombolta.
Klapka

HL 1848/49: 21/324.
Német nyelvű, eredeti tisztázat fordítása.
Egykori bécsi jelzet: KAW 183. fasc. 1849 - 4 - 93.
*Az irat borítólapján N[agy]oroszi szerepel, valamint a megjegyzés: im Dienst.

134 Szabadka, 1849. április 13.

Noszlopy Gáspár kormánybiztos a dunántúliakhoz intézett felhívásában ismerteti a magyar hadsereg sikereit, és felszólítja a népet a nemzetőrség felállítására, vezérei megválasztására és az ellenség akadályozására hadi működésében.

Dunántúli Polgártársak!
A mindenható Isten, ki a népek s nemzetek sorsát intézi, felfuvalkodott és szent szabadságunkat eltiporni vágyó ellenségeinknek, a Camarillának undok bűneit megsokalván, elfordítá tőlük irgalmas arcát; de a magyar hadseregnek fegyverét megáldá: mivel nemes küzdése és kitartása által, mellyel a minnyájunkkal közös ügynek áldozott, az ég kegyeletére magát érdemessé tette. A milly igaz az isteni valóság, olly igaz az is, hogy ősei vitéz nevét kiérdemlett seregeink bölcs Kormányunk intézkedése mellett ki is fogja végkép vívni szabadságunkat, nemzeti függetlenségünket; - melly reményre feljogosítnak a már eddig ki vívott győzelmeink. Ugyan is -
Bem, a jeles vezér, Erdélyben Szebent és Brassót, a Camarillának két legcégéresebb fészkét, bevévén, - s a magával tehetlen osztrák Császár által behívott tíz ezernyi muszka sereget is szétvervén, azt a császáriakkal együtt Erdély határán túl Moldva országba űzte, és így -
Bem a nagy vezér egész Erdélyt a császári rablóktól megtisztítván s biztosítván jelenleg Temesvár alatt táboroz, s pár hét múlva az ország belsejébe megérkezik.
Damjanich, a vitéz tábornok, Szolnoknál magát erősen besáncolt német sereget megtámadván, megverte, s az életbe maradtakat Pestig űzte.
Beniczky vezérőrnagy Losoncon a várost és vidékét rabolni oda ment császári sereget tönkre tette.
Görgei Tábornok vezérlete alatt több apróbb szerencsés csatázások után seregeink az összesített német erőt, mellyet Windischgräcz, Schlick és Jellačić személyesen vezéreltek, Isaszegnél - Pesttől 3. órányira - keményen megverték.
Perczel jeles Tábornok maroknyi, de hős táborával a híres Szent-Tamási erősséget, s a római sáncokat bevette; Szent-Tamást, Goszpodincét, s több helyeket, mint a rác lázzadás fészkeit, porrá égette; a csajkásokat meghódította; mellyek által az egész Bácsságot kitisztítván s biztosítván, az országnak visszafoglalta. És így bevégezvén a rác lázzadás elleni működéseit, Perczel - a derék vezér - néhány napok mulva át kelend a Dunán, az osztrák császári rabbilincsekből és a már már visszahozott szolgaságból kiszabadítani a Dunán túli polgártársokat. Addig is tehát, míg ő seregével a Dunántúlra át érkezend, hazafiúi bizalommal felhívom polgártársaimat, s illetőleg Kormányi s Tábornoki megbízatásomnál fogva rendelem:
1-ör Hogy a nemzetőrség, úgy mint a múlt évben volt, magát rendezve előkészítse, s bár melly időben kívántatni fog harcra készen Zászlóallyakba öszpontosulhasson, s vezéreltethessék.
2-or a nemzetőrségen kívül, 18-60 évkorig, a nép szinte a kezeiknél lévő bármi használható fegyverekkel ellátva talpon álljon, hogy Perczel tábornok úr megérkezése első hírére oda alkalmaztathassék, hogy a hadsereg elől elillanó s szerte száguldó ellenséges csapatok menekvési útjai elzárattassanak. Mellyre nézve
3-or Minden helység előlegesen a maga vezéreit megválassza.
4-er Mindenütt a hol csak szerét teheti, a nemzetőrök, s a nép, több helységekből, biztos helyen öszvejöjjön, s illedelmesen a szükségesekről tanácskozzék.
5-ör Kötelességévé tétetik a népnek, hogy hidak felszedésével, fák utakba hordásával, gödrök ásásával, utak keresztül árkolásával, erdők levágásával, s a t. az ellenséget hadi működéseiben akadályoztassa.
6-or a haza árulókat, szabadság ellen bujtogatókat, elfogják; s Perczel Tábornok úr megérkeztéig fogva tartsák; halálos büntetés alatt azonban tiltatnak a törvényes elítélés nélküli kivégzések, rablás, gyújtogatás - úgy szinte. Az osztrák Császár megbízottja által a nép választás mellőzésével kinevezett törvénytelen tisztviselőknek minden további engedelmesség.
Polgártársak! a szabadságtokért már eddig is fényes koszorút aratott magyar sereg, kik közt véreitek is vagynak, megtette a harctéren polgári kötelességét. - Tegyétek ti is azt, - itt az idő - mit tűzhelyeitek óltalma, a szabadság érzete, a haza szeretete, - annak felvirulása, a nemzet dicsősége, s utódaitok boldogsága tőletek megkíván.
Éljen Kossuth! Éljenek a lelkes vezérek: Bem, Perczel, Görgei és Damjanics!!
Kelt Szabadkán, Ápril 13-án 1849.
Noszlopy Gáspár kormány biztos

HL 1848/49: 21/414a.
Magyar nyelvű nyomtatvány.
KAW SchA AFA KiU 76. fasc. 1849 - 4 - 191 1/2.

135 Bécs, 1849. április 15.

Welden cs. kir. táborszernagy a Jellačić táborszernagyhoz intézett levelében egyetért azzal, hogy Esztergom fontos átkelőhely, de manőverezési pont szempontjából nem tartja megfelelőnek. Vác elvesztése sorsdöntő. A Duna bal partján álló dandárok parancsnokát arra utasította, hogy a balszárny tüntetést hajtson végre Ipolyság felé, a jobbszárny pedig Vác felé nyomuljon előre. Nem világos, hogy a magyarok hol terveznek támadást indítani Komárom felszabadítására. Kifejti nézetét a harcoló hadsereg növelésének lehetetlenségéről és a tábornokok képzetlenségéről.

Báró Jellačić táborszernagy úr őexcellenciájának
Horvátország, Szlavónia és Dalmácia bánjának, Pesten
Volt szerencsém megkapni excellenciád készséges írását e hó 14-éről, és a velem ismertetett nézeteivel kapcsolatban általánosságban megjegyzem, hogy Esztergomot átkelőhelyként bár igen fontosnak, de manőverezési pontként teljesen alkalmatlannak tartom, mivel nem tudunk kijönni.
Végzetes, hogy Vácot elveszítettük, mindenképpen szükséges azonban újbóli elfoglalása. Egyidejűleg parancsot adok annak, aki a bal Duna-parton a 6 dandárt vezényli /:excellenciád azt mondta, hogy Schlik altábornagy rendelkezik velük:/, hogy tegyen meg minden előkészületet ahhoz, hogy a Garamon felállított hadtest e hó 18-án napfelkeltekor a balszárnnyal Ipolyság felé tüntessen, miközben a jobbszárny Párkány felől Vác irányába fog előrenyomulni, és a Szentendrén levő osztagnak a sziget felé kell egy demonstrációt végrehajtania.
Én holnap érkezem Pozsonyba, 17-én Komáromba, 18-án déltájban pedig Esztergomba. Excellenciád tartson mindent akként készenlétben, hogy az előrenyomulást Vác felé ugyanakkor támogatni tudja egy Dunakeszi* felé irányuló erőteljes tüntetéssel. Mivel a viszonyok mindamellett addigra megváltozhatnak, ezért arra az időre mindenesetre még többet kell megtudnunk az ellenség felől, aki miként ezt néhány jelentésből gyanítani tudom, a jobbszárnyát Rétság és Ipolyság között jelentősen megerősítette, és nagyobb tömegű cspaatoknak, a Garamhoz vonulása által némikép mégis kérdésesnek látszik, megtámad-e bennünket és hol, hogy sikerrel próbálkozzék Komárom felé.**
Mindent megtettem, ami csak lehetséges volt, hogy hátul csapatokat gyűjtsek. Gondot fordítottam nagyobb táborok felállítására Marchfelden és Pettauban, melyek közül az első 18 000, a második 12 000 főt kap, természetesen egészen frissen sorozottakat, és május 10-éig kell őket kiképezni. Az azonban teljességgel megmagyarázhatatlan számomra, honnan lehetne időveszteség nélkül még mintegy 8-10 zászlóaljat és éppen most 15-20 lovasszázadot Győrön keresztül útnak indítani a magyarországi hadsereghez. Bécsben alig marad 8000 ember hátra, akik azzal az előfeltétellel elegendőek a rend fenntartásához, hogy Magyarországon javul a helyzet. A prágai helyőrség is csak hasonló erejű. Vidéken és a várakban szinte nincsenek csapatok, Morvaországban a császár is odaadta az egyetlen dandárt, amely Olmützben mellette volt, és minden, aminek lába van, Lengyelországból Magyarországra menetel. Én is tudatában vagyok annak, hogy a Bánátban és a Szerémségben valaminek történnie kellene, azonban először fent kell rendbe jönnünk, mielőtt lent bármit is elkezdhetnénk. Remélem, hogy a főhadiszállást némileg ritkítottan találom, mire megérkezem. Én is excellenciád nézetén vagyok, hogy szükség lenne néhány jó tábornokra, azt azonban nem tudom, hogy honnan vegyük őket elő. Sosem törődtünk nevelésükkel és képzésükkel.***

HL 1848/49: 21/554.
Német nyelvű, eredeti tisztázat duplikát példányának fordítása.
Egykori bécsi jelzet: KAW 164. fasc. 1849 - 4 - 62g.
* Az iratban Dunaköszt szerepel.
** Az iratban az eredeti szöveg: ... ob u[nd] wo er uns angreifen soll um eine Pointe gegen Komorn zu versuchen.
*** A duplikát példányon nincs aláírás.

136 Füzesgyarmat, 1849. április 17.

Pongrácz István és Leutsch Albert honvéd őrnagyok jelentése a 7. hadtest parancsnokságának a Szentgyörgy és Zsemlér közötti felderítéséről és hídverés nehézségeiről a Garamon.

A tek[intetes] 7. hadtest parancsnokságának
Alulírott Leutsch őrnagy úrral a Garam folyó felderítésére küldetett ki Sz[en]tgyörgy és Zsemlér között, és ezennel alázatosan megteszi a jelentését.
Sáró és Nagyod között az egész szakaszon a túlsó part uralja a mi innenső állásainkat, ezért egy híd építésekor az ütegeket csak előnytelenül lehetne felállítani, az ellenségéi ellenben tarolva hatnának.
A folyó folyása ebben az állásban szintén kedvezőtlen egy átkeléshez, csupán egyetlen egy pont található, ahol a folyó felénk fordítja kanyarját. E kanyar kiterjedése azonban túl kicsiny, és az innenső part mögött holtágak és mocsarak vannak, ezért a kibontakozás igen nagy hátrányokkal párosulna. A hídveréshez félig-meddig alkalmas pont közel Sz[en]tgyörgy fölött található Zsemlér felé. A túlsó part itt is, mint mindenhol dominál, ezért a hídépítés előmunkálatait lőtávolságon kívül kezdtük meg. Sáró, Veszele és Türe helységeket az ellenség megszállta, mégpedig gyalogsággal és lovassággal, amelyek kisebb őrjáratokban mutatkoznak. Hogy tüzérség is található-e a nevezett helységekben, nem lehet bizonyossággal megadni, mivel csak egy ladikból és néhány emberből álló vadászjárőrt lehetett átküldeni, akiknek a túlerő elől vissza kellett hajózniuk. Nagyobb egységeket mostanáig nem vagyunk képesek átszállítani, mivel az ellenség különben minden járművet elsüllyesztett.
Sz[en]tgyörgy és Zsemlér helységeket könnyen lőheti és felgyújthatja az ellenség, mivel szorosan a Garam mentén fekszenek.
Ennélfogva az átkelés a Garam folyó fentemlített szakaszán oly sok hátránnyal párosul, hogy az egész hadtestnek nagy veszteséggel kellene átkelnie a folyón, ha csak egy híd helyrehozatala valósítható meg, mivel egy valamennyire is elszánt ellenség az átkelést itt minden esetben meg fogja hiúsítani. Azonkívül a Füzesgyarmatról Sz[en]tgyörgyre vezető út teljességgel egy szurdok, mivel az úttól jobbra és balra mocsarak és a Perec patak ágai találhatók, amelyeken keresztül 6 híd vezet.
Az utásztisztek kijelentése és bizonygatása szerint legkésőbb estig elkészülhet a híd, ha az ellenség nem nyugtalanítja ütegekkel az építést. Alulírott azonban azt hiszi, hogy ez nem valósulhat meg, mivel a szükséges anyagokat és szerszámokat nagy nehézségek árán kell beszerezni, amihez rendkívül sok idő szükséges.
A felderítésről szóló jelentést alulírottak alázatosan felterjesztik.*
Pongrácz őrnagy, Leutsch őrnagy

HL 1848/49: 22/294a.
Német nyelvű, eredeti tisztázat fordítása.
Egykori bécsi jelzet: KAW 183. fasc. 1849 - 4 - ad123.
*Az aláírások alatt Zámbelly alezredes meglehetősen nehezen olvasható, néhány soros német nyelvű megjegyzése található: Láttam, azzal az alázatos jelentéssel, hogy a korábban jelzett meglevő malmot az ellenség éjszaka valószínűleg elvitte, ezért az összeköttetést a túlsó parttal csak egy ladikkal tartjuk fenn.

137 Főhadiszállás Léva, 1849. április 17.

A magyar hadsereg-főparancsnokság leirata Kmety György honvéd ezredesnek Vác feltétlen tartásáról, valamint a nagymarosi és a verőcei út megfigyeléséről.

A hadsereg-főparancsnokságtól
Kmety ezredes és hadosztályparancsnok úrnak Vácra
A lőszertartalék szükséges ellátmányának kiosztása után a főraktár a Balassagyarmat menti Szécsényben lesz felállítva.
Ami ezredes úrnak tudomásulvétel végett ezennel tudtára adatik.
Minden levelet Vácon, Ipolyságon és Léván át kell a hadsereg-főparancsnoksághoz eljuttatni. A nehéz átkelés a Garamon lehetetlenné teszi a közeljövő állomásainak megadását, ahol a főhadiszállás található lesz. A legutóbbi jelentésével összefüggésben felhívom ezredes úr figyelmét arra, hogy a jövőben mondjon le olyan kísérletekről, mint a tervezett átkelésről a Dunán és a Tótfaluba vonulásról, amiből jelentős hátrány, sőt Vác akár egy pillanatnyi elhagyásából is nagy szerencsétlenség keletkezhetne.
Az ellenség a Garam felső részéről Párkányig vonult vissza, ezért kétszeres elővigyázatosságra utasítom a Verőcére és Nagymarosra vezető utak megfigyelésében.*
Parancsra Bayer ezredes

HL 1848/49: 22/300.
Német nyelvű, eredeti tisztázat fordítása.
Egykori bécsi jelzet: KAW 183. fasc. 1849 - 4 - 129.
*A borítólapon a következő magyar nyelvű feljegyzések állnak: Futár által, sürgős; illetőleg: Nagy sietségbe pecsételetlenül érkezett a szántai postaállomáshoz.

138 Lök, 1849. április 18.

Klapka György honvéd tábornok jelenti a hadsereg-főparancsnokságnak, hogy hadtestével átkelt a Garamon, az ellenségnek még nincs híre.

1. hadtest
A hadsereg-főparancsnokságnak Léván
Hadtestemmel átkeltem a Garamon és a következő helységekben táborozom: a gyalogság Alsó- és Felsőpéllen, továbbá Lökön, a lovasság ugyanitt, különítményekkel Ényen és Baracskán.
Megfelelő előőrsöket állítottunk fel, és járőrök portyáznak Sarlóig és Csiffárig.
Az ellenségről még nincsenek közelebbi hírek.
Klapka

HL 1848/49: 22/421.
Német nyelvű, eredeti tisztázat fordítása.