Madách Könyvtár - Új folyam 2.

II. Madách Szimpózium

Szerkesztette: Andor Csaba

A sorozat eddig megjelent kötete:
1. I. Madách Szimpózium (1995)

A Palócföld és a Madách Irodalmi
Társaság közös kiadása

Salgótarján - Budapest
1996

A II. Madách Szimpózium támogatói voltak: a Balassagyarmati Polgármesteri Hivatal, 
a Fráter Erzsébet Középiskolai Leánykollégium (Balassagyarmat), az Intell RB Rt. 
(Budapest), a Madách Imre Általános Iskola és Művelődési Ház (Szügy), a Madách 
Imre Városi Könyvtár (Balassagyarmat), a Nemzeti Kulturális Alap (Budapest), 
a Nógrád Megyei Közgyűlés, a Palócföld (Salgótarján), a Rákóczi Szövetség (Budapest) 
és a Szügyi Polgármesteri Hivatal (Szügy)

Ez a könyv a Balassagyarmati Önkormányzat
támogatásával jelent meg

© Bene Kálmán, Benes Istvánné, Csáky Károly, Győrffy Miklós, Kozma Dezső, 
Krizsán László, Madácsy Piroska, Nagy Ervinné,
Radó György örököse

Készült Szegeden, 1996-ban. 
Felelős kiadó: Pál József, 
műszaki szerkesztő, borító: Andor Csaba
ISBN 963 04 5908 6
ISSN 1219-4042

Tartalom

Bevezetés 
Markó Antal: Üdvözlő beszéd 
Fábián Jánosné: Üdvözlő beszéd 

I. A kézirathoz közeledve
Benes Istvánné - Andor Csaba: Madách Imre kiadatlan verse 
Győrffy Miklós: Széljegyzetek Madách novellai Feljegyzései margójára

II. Az életrajz tényei
Krizsán László: 48 Madácha - Madách 48-a  
Nagy Ervinné: Madách Imre rajzmestere 

III. Értékelések és feldolgozások
Bene Kálmán: Vajda János kritikája Az ember tragédiájáról 
Madácsy Piroska: Aurélien Sauvageot és tanítványai Madáchról 
Kozma Dezső: Két erdélyi Madách-bemutató 

IV. A kultusz
Csáky Károly: A szlovákiai Madách-kultusz és a nagykürtösi Madách Napok 
Radó György: Madách Imre ősei 

Előszó
Könyvtárunk újabb kötete a II. Madách Szimpózium előadásait tartalmazza. A szimpózium ezúttal már egésznapos rendezvény volt, amelynek nyitányaként 1994. szept. 30-án délelőtt a Madách Irodalmi Társaság megtartotta alakuló ülését Szügyben.
A délelőtti előadások után a résztvevők Alsósztregován, a Madách emlékműnél helyezték el a társaság koszorúját, majd a délutáni-esti órákban Balassagyarmaton, a Fráter Erzsébet Középiskolai Leánykollégiumban folytatódtak az előadások.
A társaság legfontosabb céljai között határozta meg a szimpóziumok évenkénti megtartását, s az elhangzott előadások megjelentetését.

Bevezetés
A Madách-kutató halandó, a Madách-kutatás halhatatlan. Hölgyeim és Uraim, tisztelt Hallgatóság! Amikor ezt a mondatot néhány hónappal ezelőtt egy levélben leírtam Tarjányi Eszternek, mintegy magyarázatként: miért is kérem Őt a soron következő Madách Szimpóziumok társszervezésére, még nem tudtam, hogy néhány héttel később szomorú aktualitást kölcsönöz az iménti megállapításnak egy haláleset: július 2-án elhunyt Radó György költő, műfordító, irodalmár. Érdemben méltatni őt ismerői, kortársai tudják; én csak a Madách-kutatót tudom Önöknek bemutatni.
Radó György sok egyéb szellemi szenvedélye mellett a színpad szerelmese volt és a nyelveké. Feleségére, Kormos Márta művésznőre bizonyára sokan emlékeznek, akik a hatvanas években színházba jártak vagy a korabeli filmeket ismerik. E szenvedélyek nyomán nem csoda, ha Az ember tragédiája és szerzője is felkeltették az érdeklődését.
Harminc évvel ezelőtt kezdte el publikálni Az ember tragédiája fordításairól szóló tanulmánysorozatát. A közel kétszáz folyóiratoldalnyi publikációt utóbb meg lehetett volna jelentetni könyvként is, erre azonban már húsz évvel ezelőtt sem akadt vállalkozó. Így aztán a Filológiai Közlönyt évtizedeken át módszeresen gyűjtők meglehetősen szűk táborán kívül legfeljebb a különlenyomatokkal rendelkezők vagy a könyvtárakban búvárkodók ismerik ezt a monumentális munkát. A fordítók közül sokakkal kapcsolatban állt, sőt volt, akit éppen ő bátorított újabb fordítás elkészítésére. Maga is bele-belejavított a fordításokba; tehette: több tucat nyelvet is jól ismert. Így pl. a portugál nyelvű kiadás megjelenése után javítási javaslatait elküldte a fordítóknak. Meg is lett az eredménye: rövidesen megjelent a második, javított portugál nyelvű brazil kiadás, amelyet így dedikált a két fordító egyike, Rónai Pál: “Radó Gyurinak ezt a 2., javított kiadást ugyanolyan szeretettel küldöm mint az elsőt, de most már szégyenkezés nélkül.” A lengyel nyelv régi nagy szerelmei egyike volt (akárcsak az ukrán), így aztán érthető, hogy elégedetlen volt a lengyel fordításokkal. A hetvenes évek egyik lengyel rendezője, Hebanowski is elégedetlen volt velük, ezért nekilátott, hogy a készülő gdanski előadáshoz újra lefordítsa. Radó György személyében olyan segítőtársra talált, aki folyamatosan lektorálta az egyes színek elkészült fordításait.
A hetvenes évek végétől Madách élete kezdte el mind jobban foglalkoztatni őt, s ezzel párhuzamosan egy irodalomtudományi módszer - tegyük rögtön hozzá: az orosz formalista-strukturalista eljárások legjobb hagyományait követő módszer -, amelynek magyarországi meghonosításában úttörő szerepet játszott. Ez a modern szláv módszer, amely a túlideologizált irodalomtudományi módszerek antitéziseként született, az életrajzi krónika volt. Madách különösen alkalmasnak látszott egy életrajzi krónika megírására, hiszen a személye, munkássága, tevékenysége körüli ideológiai viták meglepően élesek voltak, különösen, ha figyelembe vesszük, hogy múlt századi alkotó volt. Szokás ezt is az elmúlt negyven (most már negyvennégy) évvel, s főképp Lukács Györggyel kapcsolatba hozni. Az igazság az, hogy inkább százharmincegynéhány évről beszélhetünk, hiszen Erdélyi János bírálata óta Az ember tragédiája az ideológiai vitákban olyan kitüntetett szerepet játszott, amilyet irodalmi művek csak ritkán szoktak játszani.
Persze a Madách Imrével kapcsolatos tények közzététele már jóval az életrajzi krónika előtt megkezdődött. Krizsán László, majd az ő munkásságát folytatva Leblancné Kelemen Mária, Kerényi Ferenc s mások is szükségét érezték annak, hogy a Madách Imrére vonatkozó tényeket mielőbb, s a lehető legteljesebb mértékben publikálják. Radó György nem utolsó sorban éppen ezekre a munkákra támaszkodott, ezeket használta fel mintegy nyersanyagként a Madách Imre életrajzi krónika megírásához.
A nyolcvanas évekre a Madách-kutatás defenzívába szorult. Nem mintha nem lehetett volna bárkinek és szinte bárhol kutatni, de a publikálási lehetőségek erősen megfogyatkoztak. A Gondolat Kiadó mintegy utolsó gesztusként még kiadta Horváth Károly könyvét 1983-ban, s persze Madách műveinek különböző kiadásaiban is látott fantáziát a könyvszakma, de attól kezdve lényegében Nógrád megyére hárult a Madách Imrével kapcsolatos tudományos könyvkiadás. Azt ugyan senki sem merte kimondani, hogy Madách nógrádi szerző volt - ugyan mi dolga lehet vele egy országos kiadónak? Ilyen szélsőséges álláspont tehát nem hangzott el, csupán ennek szellemében viselkedtek kiadóink: az Akadémiaitól a Zrínyiig. Csoda, hogy ilyen körülmények között nagyszerű munkák sora - amelyeknek jelentős hányada más országokban, ahol valóban létezik akadémiai könyvkiadás, az Akadémiai Könyvkiadónál jelenik meg - egyáltalán megjelenhetett. A Madách Imre életrajzi krónika - sok más, a Madách-kutatás szempontjából alapvető művel egyetemben - Salgótarjánban jelent meg 1987-ben. Sajnos a megyei megjelenést szó szerint kell vennünk. Kulturális életünk - elmúlt és jelenlegi - abszurditására mi sem jellemzőbb, mint hogy a megye határain túl nem is terjesztették a könyvet. Olyan ez, mintha egy pohár tokaji szamorodniért legalábbis Tállyára kellene utaznunk. Az az élet más területein elképzelhetetlen abszurd helyzet, amely a honi könyvkiadás bizonyos területeit jellemezte és ma is jellemzi, azért is szót érdemel, mert nem kizárólag Madách Imrét vagy az élete és életműve iránt érdeklődőket sújtja. Ha egy könyv vagy egy folyóirat csak természetellenes módon juthat át a megye határain, akkor milyen eséllyel juthat el az ország határain túlra?
Radó Györgynek azonban nem szegte kedvét, hogy a kutatók egy szűk csoportján kívül könyvének még a megjelenéséről se nagyon szerezhettek tudomást az érdeklődők. (A Könyvvilág ilyen és hasonló “egzotikus” kiadványok megjelenéséről sohasem számolt be.) Újabb Madáchcsal kapcsolatos könyvekbe kezdett, amelyek közül az egyiknek meg is érte a megjelenését. A Móra Ferenc Kiadónál, az Így élt sorozatban jelent meg Így élt Madách Imre címmel az utolsó életrajzi regény.
A szerző még éveken át sok más Madách-vonatkozású témával foglalkozott, de az ország könyvkiadói után lassan a megyei kiadók is beszüntették az ilyen jellegű könyvkiadást. Érthető: a szűken vett megyei vonatkozású témák megjelentetését végképp nem lehetett elvárni az országos könyvkiadóktól, így azok értelemszerűen előnyt élveztek a megyei könyvkiadásban; a labda visszakerült volna az országos könyvkiadókhoz, ha lehetett volna még ilyesmiről beszélni. De addigra már nem lehetett.
Nemcsak a könyvek, hanem - meglehet, a színpad iránti vonzalom miatt - a látvány is foglalkoztatta Radó Györgyöt. Jó másfél éve azzal fogadott, hogy tervet nyújt be a Magyar Televízióhoz egy tizenöt részes tévésorozatra. Mondanom sem kell: Az ember tragédiája adaptációjára gondolt. Valami olyasmit válaszoltam neki, hogy nemrég Balassa Zoltán is felvetette a megfilmesítés gondolatát, igaz, ő inkább mozifilmre gondolt. Teltek-múltak a hetek, hónapok; közben a filmszakma sem tétlenkedett. Amennyire visszaemlékszem: következő látogatásom során azzal álltam elő, hogy hagyja a televíziót, bízza inkább az egészet egy szakemberre. Hiszen véletlenül éppen van egy fiatalember, aki rátermettnek látszik egy ilyen film megrendezésére! Kezdjük el tehát fénymásolni Az ember tragédiája eddig megjelent nyolc angol fordítását, aztán csomagoljunk! Nem, nem megyünk sehová; a csomagot feladjuk postán Spielbergnek, kezdjen vele amit tud, amit akar. Ő elég rátarti ahhoz, hogy az űrjelenetet, ha művészileg úgy tartja helyesnek, kivigye az űrbe; ilyen apró technikai nehézségen igazán nem fog fennakadni. Az ötleten jót mulattunk, elképzelve Spielberget, amint az óvilágból érkező többkilós küldemény felbontásával bíbelődik, s tanácstalanul nézi a Tragédia nyolc angol fordítását.
Radó György azon - főképp Magyarországon - alig ismert irodalmáraink egyike volt, akinek 80. születésnapja alkalmából két évvel ezelőtt rendeztek egy nemzetközi fordításelméleti konferenciát. A Szombathelyen, 1992. nov. 13-14-én megrendezett tanácskozás jelmondata ez volt: Transferre necesse est. Az “Élni nem fontos…” kezdetű ismert ókori mondás sajátos folytatása: “fordítani viszont muszáj”. 
Végül szeretnék köszönetet mondani támogatóinknak. 
A II. Madách Szimpózium fővédnöke változatlanul a Palócföld. A rendezvényt idén Szügy Önkormányzata, továbbá a Művelődési Ház és Könyvtár, Balassagyarmat Önkormányzata, a Fráter Erzsébet Középiskolai Leánykollégium és a Madách Imre Városi Könyvtár (Balassagyarmat), Nógrád Megye Közgyűlése (Salgótarján), a Rákóczi Szövetség, a Nemzeti Kulturális Alap, valamint cégem, az Intell RB Rt. (Budapest) támogatta.

Markó Antal

Üdvözlő beszéd
Hölgyeim és Uraim! Markó Antal vagyok, a település polgármestere. Önök közül engem már sokan ismernek. Tisztelettel köszöntöm Önöket; nagyon örülök, hogy immár második alkalommal községünk adhat otthont az Önök rendezvényének. Nagyon remélem, hogy ma és holnap úgy fognak elmenni ebből a két, szívemhez közelálló kis Nógrád megyei faluból, Szügyből és Csesztvéből - és Balassagyarmat városból -, hogy jövő évben is fogunk itt találkozni.
Mielőtt megkezdenék a munkát, engedjék meg nekem, hogy a községről néhány dolgot elmondjak; nagyon rövidre fogom fogni. Nem dicsekvésként mondom el, hanem a tények közléseként. Azt bizonyára Önök is tudják, hogy ez egy szlovák nemzetiségi település, és hál’Istennek most már évtizedek óta békében és tisztességben élnek itt szorgalmas emberek és asszonyok. A község Nógrád megye azon kevés települései közé tartozik, ahol mindig történik valami; szerencsére ezek a mi esetünkben inkább pozitívumok, mint negatívumok. Ha megengedik, összefoglalom, ami néhány rövid év alatt történt; csak a legfontosabbakat emelném ki. 
1989-ben a község egy teljes, korszerű közvilágítási rendszert kapott; időközben egészséges vezetékes víz épült, ezzel egyidőben megkezdődött a település szennyvízcsatorna és tisztító telepének építése, majd a telefonhálózat fejlesztést is sikeresen végre tudtuk hajtani. S ha minden jól megy, két hét múlva a község fennállásának történetében egy nagyon jelentős esemény előtt állunk: a csatorna és a vezetékes gáz ünnepélyes átadására, fáklyagyújtásra készülünk. 
Ezek után elmondhatjuk azt, hogy az infrastruktúránk teljeskörűvé vált, amit úgy gondolom, hogy nem sok Nógrád megyei 1400 lelket számláló település mondhat el magáról. Meggyőződésem az, hogy nemcsak ennek, de az országban sok hasonló kistelepülésnek jót tett az a fajta parlamenti rendszer, aminek kapcsán ilyen jellegű beruházások építéséhez lehetett csatlakozni, és rendkívül örülök annak, hogy ebben a községben az embereket nem kellett sokat győzködni azért, hogy ezek elkészüljenek. Nagyon sokat áldoztak ezért a község lakói; úgy gondolom, hogy erőfeszítésük meg fogja hozni majd az eredményt.
Még egyszer jó munkát kívánok Önöknek, érezzék jól magukat; azzal búcsúznék, hogy ismét találkozunk majd: jövőre, Önökkel, ugyanitt.

Fábián Jánosné

Üdvözlő beszéd
Immár második alkalommal adhatok otthont a Fráter Erzsébet Középiskolai Leánykollégiumban a Madách Szimpóziumnak. Rendkívül nehéz helyzetben vagyok, hiszen olyasmit kellene mondanom, ami érdekes lehet a jelenlévők számára. Azért bízom abban, hogy sikerült megtalálnom azt a pontot, ami talán ezt a II. Madách Szimpóziumot érdekesebbé teheti.
Második alkalom - még rövid az idő, rövid a történelmi múlt, amire visszatekint ez a konferencia, mégis rengeteg élmény, rengeteg eredmény, ami már eddig is összejött ebből a kezdeményezésből. Andor Csaba kért fel, hogy köszöntsem a résztvevőket; nem második éve, hogy ebben az intézményben, ebben a kollégiumban itthon van. Hadd mondjam el azt, hogy a Madách Irodalmi Napoknak nagy hagyományai vannak Csesztvén, megrendezik minden évben, és valamikor négy esztendővel ezelőtt ő előadást tartott, és én megszólítottam azzal, hogy jöjjön el a mi Kollégiumunkba, és legyen segítségünkre abban, hogy az itt tanuló diáklányokhoz hozza közelebb Madách Imre személyét, és természetesen Fráter Erzsébetet is.
Igazán nagy merészség volt négy esztendővel ezelőtt (is) ezt a nevet kezdeményezni felvenni: Fráter Erzsébet. Gondolom, még ma is sokan megütköztek ezen. De hadd mondjam el a tisztelt jelenlévőknek azt, hogy a névválasztásnál igazán úgy készültünk, s úgy készítettük fel a diákjainkat arra, hogy tiszta szívvel, őszintén válasszanak nevet maguknak, hogy megismertettük velük több olyan nő-egyéniség életét, akiknek Balassagyarmathoz valamilyen közük van, s valamiről nevezetesek. Ilyen volt pl. Veres Pálné, és Fráter Erzsébet neve is felvetődött. Mert ha az ember a világot járja és megkérdezik, honnan jött, ha azt mondja: Magyarországról, sokaknak nem mond semmit ez a név. Különösen nem, ha Balassagyarmatot is említi. De ha azt mondja: Imre Madách, akkor már messze földön, nyugaton is felkapják a fejüket az emberek, s azt mondják: “igen, az egy híres hely lehet.” Nos, Fráter Erzsébet neve azért vetődött fel - s egyébként a diákok részéről vetődött fel igényként -, hogy mindenképpen nő legyen a névadó. (A kollégium előző névadója Geissler Eta volt.) Tehát a névválasztásnál, amikor erre készültünk, Veres Pálné neve is felvetődött, és megismerték sorra-rendre a kollégisták ezeket a nő-egyéniségeket, akiknek Balassagyarmathoz valamilyen kötődésük volt. Egy esztendőn át tartott az ismerkedés a leendő névadóval. Hadd mondjam el: őszinte örömömre szolgál, hogy Nagy Ervinné, aki itt ül közöttünk, segítségünkre volt e munkában, hiszen ő is vállalta, hogy Veres Pálné életútját megismerteti a kollégistákkal, hogy ők valóban szívük szerint válasszanak a megye ismert nőalakjai közül. Aztán eljött a választás napja, amikor is a diákközösség összegyűlt az ebédlőben, ahol az imént a vacsorát elfogyasztották a kedves vendégek, és megismerték mind a két nő életútját. Előbb Veres Pálnéét, majd Fráter Erzsébetét. Szünetet tartottunk az ismertetők között. A szünetben úgy nézett ki: a diákság 75-80%-a jött el a szavazásra. Aztán elhangzott Fráter Erzsébet életútja. Itt kell megemlítenem T. Pataki László újságírót, aki segítségünkre volt abban, hogy megismertesse a névadónk életútját - ő írta a Lidércláng című monodrámát Fráter Erzsébet életéről. Ezt hallgatták meg a kollégisták. És a szavazás végeredménye: 72%-ban Fráter Erzsébet került elfogadásra. Drámai volt a hangulat, a diákközgyűlés, egyáltalán a lehetősége annak, hogy ilyen sorsdöntő kérdésben őnekik titkos szavazáson lehetőségük van javaslatot tenni. Természetesen utána az következett, hogy kíváncsiak voltunk arra, miért Fráter Erzsébetre esett a választás, hiszen korábban sokan nyilatkoztak Veres Pálné mellett, mivel egyértelműen pozitív volt az életútja, tevékenysége példamutató. Nagyon egyszerűen fogalmazhatjuk meg az érzést, amit én egyértelmű következtetésként vontam le: szolidárisak voltak a szerencsétlen sorsú asszonnyal. Egyik diáklányunk úgy fogalmazott: “azért szavaztam Fráter Erzsébetre, mert édesanya volt, mert gyerekeket nevelt.” Ezt követően az Önkormányzat elé terjesztettük a névválasztást, s 1990. november 6-án Balassagyarmat Város Önkormányzata jóváhagyólag a Fráter Erzsébet nevet adta az intézményünknek; azóta viseljük. Sokan megszólnak ezért, sokan hitetlenkedve, kétkedve mondják: micsoda példaképet mertünk a diáklányok elé állítani ilyen névvel. Úgy gondolom, nem ez a fontos, hiszen az igazi példaképek azok nem biztos, hogy teljesen makulátlanok, hiszen az ember a hibájával együtt kell hogy az legyen, ami. Azóta, amióta ezt a nevet viseljük, célkitűzésünk az - és úgy gondolom, a tudományos szimpóziumnak is célkitűzése -, hogy minél kevesebb fehér folt maradjon az ismeretlenségben. A mi intézményünk vezetési céljai között is az szerepel, hogy az itt lakó diáklányokat lehetőségeinkhez képest a legmesszebbmenőkig készítsük fel arra, hogy igaz emberek legyenek, vállalják önmagukat, hibáikkal, erényeikkel együtt, ne restelljék a tévedéseiket, merjék bevallani, így lehet azokat javítani.

I.
A kézirathoz közeledve

Benes Istvánné - Andor Csaba

Madách Imre kiadatlan verse
A közelmúltban egy eddig ismeretlen Madách-vers kéziratának fénymásolata került a Petőfi Irodalmi Múzeumba. A kéziratot jelenlegi tulajdonosa, Khoór Miklós édesapjától, dr. Khoór Ödöntől (1890-1964), a Sopronban élő és praktizáló főorvostól és kéziratgyűjtőtől örökölte. (fia, dr. Khoór Ödön szintén orvos.) A kb. 138 × 114 mm-es kéziratlap rektóján az alábbi (az aláírás kivételével!) autográf, ceruzaírású szöveg áll:
			Nem mondom: kebled templomát
			Mi szellem lakja lány!
			Nem hogy mint isten Hóreben
			Szemed sugárzatán
			Ég. S ajkad azt mint rózsa, harmat
			Az égnek, - méz szókká olvasztja át
			Kaczagná ismerőd hogy ily
			Sápadtan fest szavam
			És vakmerőnek tartaná
			Ki tőled messze van. -
			Nem mondom azt sem: Emlékezz reám
			<Emlékezz reám>
			Mit álljon a név romlott sír fokán
			Ha nincs fölötte könyező
			Kedves, barát, gyermek szülő?
			S e lap - úrnéja hogy ha felede
			Lessz - múlt tavasznak sárga levele

											Madách.

A fólió verzóján a provenienciára utaló megjegyzést találunk: “Nagyanyja néh. Szontagh Antonia gyüjteményéből dr. Szontagh Antal ajándéka. 1919. aug. 31.”
Mivel az elmúlt évtizedekben publikált, korábban ismeretlen Madách-kéziratok túlnyomó többsége levél volt, a jelen vers előkerülését különleges esetnek kell tartanunk, annak ellenére, hogy az, mint dr. Khoór Ödön gyűjteményének egyik darabja, szakmai körökben már sok évtizeddel ezelőtt ismert volt. A Soproni Múzeum egykori igazgatója, dr. Csatkai Ödön nemcsak kiállította a kéziratot, de mindent megtett annak érdekében, hogy országosan ismertté tegye azt.
A 70-es években Khoór Miklós az Országos Széchényi Könyvtárban bejelentette - számos más felbecsülhetetlen értékű kézirattal együtt - a tulajdonában lévő Madách-kéziratot, ott azonban azok megjelentetésére nem vállalkoztak, csupán a megvásárlásuk iránt tanúsítottak érdeklődést.
Az alábbiakban a három legalapvetőbb kérdést próbáljuk meg “körüljárni”. Az első a Madách-filológia állandóan visszatérő kérdése: mikor születhetett a vers?1 A második a provenienciára vonatkozik: kinek a tulajdonában lehetett eredetileg? A harmadik: ki lehet a címzettje? Elméletileg a kérdések össze is függhetnek egymással: első megközelítésben nem elképzelhetetlen, hogy a kéziratlap legkorábbi tulajdonosa az a valaki volt, akihez a vers szól.
Ámbár éppen Madách esetében egy ilyen feltételezés önkényes: lehet, hogy valamelyik barátjának küldte el a költő a versét, mint ahogy arra jónéhány példát találunk levelezésében, főképp a Lónyay Menyhértnek küldött ifjúkori levelek között.2 De elméletileg előfordulhat az is, hogy közlési szándékkal küldte el vagy adta át a verset valakinek. Látni fogjuk, hogy jelen esetben egyik lehetőség sem valószínű.
A Madách-versek keletkezéséről 
Madách Imre verseinek kéziratai - korábbi tudásunk szerint - döntően három korszakból származnak: 1839-40-ből, 1846-47-ből és 1864-ből. Az első korszakban születtek a Lant-virágok versei, a másodikban a Nógrádi képcsarnok c. gyűjtemény néhány verse (látni fogjuk azonban, hogy éppen a Nógrádi képcsarnok esetében ennek ellentmond a grafológiai szakvélemény: azt is kései lejegyzésnek kell tartanunk), ám Madách legtöbb versének kéziratos forrását csupán abban a mappában találjuk meg, amelynek lapjai élete utolsó évéből származnak.3 A sajtó alá rendezési céllal született gyűjtemény forrásai nem maradtak fenn. A költő versei esetében csakúgy, mint drámáinál, a már elkészült munka forrásait, jegyzeteit általában megsemmisítette, s így az életének különböző időszakaiban keletkezett verseit néhány kivételtől eltekintve csakis abban a végső formában ismerjük, ahogyan azokat 1864-ben lejegyezte. 
Ez a körülmény félreértések forrásává vált. Így pl. Palágyi Menyhért bizonyos reminiszcenciák alapján feltételezte, hogy a Fagy-virágok ciklus Lujza halála után több mint tíz évvel született.4 Ebben a konkrét esetben bizonyíthatóan félreértésről van szó. A versek egyik tartalomjegyzékében a Lujza leánytársához cím mellett találjuk Amália nevét, s alatta A fagyvirágok felolvasása után címet. Ez azt jelenti, hogy a Fagy-virágoknak legalábbis volt egy olyan korai változata, amelyet Gyürky Amáliának olvasott fel a költő, s ez az életrajzi adatainak ismeretében csakis házasságkötése előtt lehetett.5 
Az alkotói munka leegyszerűsített felfogása napjainkig számos tárgyszerűtlen, s éppen tárgyszerűtlensége miatt, ha nem is feltétlenül hamis, de mindenképpen vitatható állásponthoz vezetett. Csak egyet említenék ezek közül. Az elmúlt félszázadban megsokasodtak azok a tanulmányok, amelyek Madách bizonyos költeményeiben Az ember tragédiája “előmunkálatait” látják. Félreértés ne essék: nem a módszer, nem a párhuzamok a vitathatók, hanem csakis a következtetések, amelyek figyelmen kívül hagyják a tényeket. Madách esetében ugyanis észre kell vennünk, hogy az evolucionista és a pozitivista felfogás más-más eredményre vezet. Ha pl. A halál költészete c. vers és a Tragédia között párhuzamot mutatunk ki, akkor ebből az evolucionista felfogás szerint az következik, hogy a “fejlettebb”, kimunkáltabb mű, a Tragédia később keletkezett, s annak az “előzménye” többek között az említett költemény. A pozitivista éppen fordítva gondolkodik: a Tragédia az előzmény A halál költészetéhez képest, hiszen az utóbbi egyetlen fennmaradt kézirata 1864-ből származik, amikor a szerző már rég túl volt főművének második, “tetemesen javított” kiadásán is. Ha nem is feltétlenül valamely tudományos irányzat, de legalábbis a józan ész azt diktálná tehát, hogy pl. ebben az esetben kölcsönhatást tételezzünk fel: bizonyára létezett A halál költészetének egy korai változata, amely megelőzte s valamilyen értelemben “előlegezte” a főművet, ezt a változatot azonban nem ismerjük. A végső, ma ismert változatnál viszont már az ellenkező irányú hatással is komolyan számot kell vetnünk.
Madách esetében tehát (csakúgy, mint más alkotóknál) az alkotás datálásánál különbséget kell tennünk aközött, hogy mikor született a gondolat vagy érzés, mikor annak valamilyen megnyilvánulási formája (egyik vagy másik mű, egy nyilatkozat, egy levél), s végül mikor született a mű kézirata.
Proveniencia
Induljunk ki abból, amit a kézirat eredetéről a hátoldalára jegyzett írás mond. Bár a Szontagh-család esetében a családfa meglehetősen “szövevényes” (a gyakori endogámia teszi azzá: ugyanazok a hölgyek egyazon táblázatban megkettőzve: mint leszármazottak is és mint házastársak is szerepelnek), azért az Nagy Iván művéből megállapítható, hogy Madách barátjának, a Horpácson élő Szontagh Pálnak (a konszangvinikus kapcsolat mellett) a sógornője volt Szontagh Antónia, Szontagh IV. Sámuelnek az első felesége. Közös gyermekük Szontagh Tivadar volt, aki ugyancsak rokon lányt, Szontagh Blankát vette nőül, s az ő gyermekük volt az 1864-ben született Szontagh Antal.6 A kézirat tulajdonosa, Khoór Miklós igen sokat tett annak érdekében, hogy tisztázódjék: pontosan kinek a tulajdonából juthatott édesapja a becses kézirathoz. Kutatása szerint - amelyben dr. Könczöl Dániel, a Szent János Kórház Orvosi Könyvtárának vezetője segítette - legvalószínűbben nem dr. Szontagh Antaltól, hanem sokkal inkább iglói Szontagh Félix dr.-tól juthatott hozzá a kézirathoz. Dr. Szontagh Félix (szül.: Lőcse, 1859) előbb a régi Szent János Kórházban praktizált, ahol a gyermekbetegségek kezelő orvosa volt, majd az új Szent János Kórházban volt a gyermekosztály főorvosa. 1918-19-ben a spanyol náthával kapcsolatos cikkei keltettek érdeklődést.
A kézirat tulajdonváltozásai azt sejtetik, hogy Madách barátjától, az agglegény Szontagh Páltól kerülhetett, annak halála (1904) után a kéziratlap későbbi tulajdonosához, Szontagh Antóniához. Első megközelítésben legalábbis ez a legvalószínűbb lehetőség. Két körülményt azonban érdemes mérlegelnünk. Az egyik az, hogy Szontagh Pál ismerte a Madách-család tagjait, s közülük pl. Madách unokaöccsével, Balogh Károllyal élete végéig jó viszonyban volt.7 Érthetetlen tehát, miért nem került a kéziratlap még az ő életében a költő fia, Madách Aladár tulajdonába, holott pl. a Nógrádi Képcsarnok c. versgyűjteménynek a Szontagh-féle változata is a tulajdonában volt.8 Egyébként is, ha valaki, úgy Madách Aladár minden jel szerint nemcsak őrizte, de amennyire lehetett, gyűjtötte is a Madách-kéziratokat. Mégis egy másik “gyűjtő”, Szontagh Antónia tulajdonában volt ez a kéziratlap. Meglehet, a “gyűjtemény” szó az ő esetében nem valamiféle célzatos gyűjtés eredményét jelöli, hanem csak egy esetlegesen a tulajdonába került kollekciót.
Mindent egybevetve: nem zárható ki annak a lehetősége, hogy Szontagh Pál életében vagy az ő halála után került sógornője tulajdonába a kéziratlap, az összehasonlító vizsgálat mégis egy másik (ettől egyáltalán nem független!) lehetőséget valószínűsít. Ez az összehasonlítás abból indul ki, hogy ha az összes ma ismert Madách-kézirat tulajdonváltozásait nézzük, úgy azok között egyedül a Szegény dal az, amely eredetileg Szontagh Pál tulajdonában volt, de annak sem az autográf változata, hanem a korabeli tisztázata.9 (Tőle a Szegény dal kúriájának későbbi tulajdonosához, Mikszáth Kálmánhoz került.) Ezzel szemben Szontagh Antal több Madách-kézirat tulajdonosa volt: jelesül a tíz Nagy Ivánhoz írt levélé s a Rákóczy Jánoshoz írotté.10 Mivel ez utóbbi is bizonyíthatóan Nagy Iván tulajdonában volt, így feltehetjük, hogy a Szontagh Pálhoz hasonlóan ugyancsak utód nélkül s ugyancsak Horpácson elhunyt történész tulajdonában volt eredetileg a kéziratlap.
Ezen a ponton a további megfontolások értelmüket vesztik: Nagy Iván óriási kéziratos gyűjteményében szinte mindenre találunk példát, s emellett az egymás közti ajándékozás vagy csere sem kizárt, hiszen Nagy Iván és Szontagh nemcsak Madáchcsal, de egymással is igen jó viszonyban voltak halálukig (1898, 1904).
Annyit azért megállapíthatunk, hogy Horpácsról származhatott a kézirat, még ha nem is tudjuk: eredetileg Nagy Iván vagy Szontagh Pál tulajdonában volt-e. Mint ahogy az is kérdéses: közvetlenül Madáchtól került egyikük tulajdonába, vagy további tulajdonost, netán tulajdonosokat kell feltételeznünk.
Hasonlóképpen nehéz megállapítani, hogy pontosan kinek a tulajdonából jutott dr. Khoór Ödön a kézirathoz, bár mint említettem, Khoór Miklós feltevése szerint nem kizárt, hogy dr. Szontagh Félixtől. Azon a bordó kartonon, amelyen a kézirat, mint kiállítási tárgy is helyet kapott, a bal alsó sarokban a következő tulajdonosi megjegyzést találjuk: “Vettem: 1939. november”. Eszerint az egykori ajándékozás után 20 évvel került csak dr. Khoór Ödön tulajdonába a kéziratlap. (Kérdéses persze, hogy élt-e még 1939-ben dr. Szontagh Félix, netán egy családtagja volt az eladó.)
A kézirat fizikai jellegzetességei
A két legfeltűnőbb jellegzetesség: ceruzaírású a kézirat, de tintaírású az aláírás. Az előzetes grafológiai álláspont azonban már korábban, a fénymásolat alapján megszületett, s az volt a lényege, hogy bár a vers Madách-autográf, az aláírás valószínűleg nem az, hanem legvalószínűbben egy Madách-rokoné. (A fénymásolaton a mára egyaránt elhalványult ceruza- és tintaírás között végképp nem lehetett különbséget tenni.) Az eredeti kéziratlap vizsgálata megerősítette, hogy utólagosan, s más személy által “aláírt” kéziratlappal állunk szemben. Ennek csupán egyik külsődleges megnyilvánulása, hogy eltérő az íráshoz használt eszköz.
A kéziratlap fizikai jellemzőit akkor érthetjük meg igazán, ha a tartalomra is odafigyelünk! Egy vers első fogalmazványával állunk szemben, amelynél föl sem tételezhető, hogy eredetileg a címzett tulajdonában lehetett. A ceruzaírás vagy az áthúzott sor mellett a vers kidolgozatlansága is emellett szól: rímnek, ritmusnak ilyen mértékű gyengéivel az ismert verskéziratok között gyakorlatilag nem találkozunk. Azok, még a sokszorosan átírt versek rekonstruálható legkorábbi verziói is, mintha kidolgozottabbak lennének. Megtévesztő persze, hogy az élete végén verseit újra lejegyző költő eleve egykor “kész”-nek tekintett változatokból indulhatott ki, azokat csiszolta, s így első fogalmazványt egyáltalán nem ismerünk. Meglehet, ez a kézirat éppen egy Madách-vers születésének korai pillanatáról tudósít, arról a pillanatról, amikor még szótagszám, rím, ritmus nem eldöntött: későbbi elhatározás függvénye. Egy biztos: formailag sem rokonítható a vers az ismert versekkel.
Madách egyébként általában nem írta alá a verseit. Címet azonban gyakorlatilag mindig adott nekik! Érdemes a kézirat további jellegzetességeit is megnéznünk: a mára kideríthetetlen szövegösszefüggés helyett legalább formai kérdéseket tisztázhatunk. A lap jobb széle “korabeli”. Ezt úgy kell értenünk, hogy a lapszél töredezettségét tekintve nem tételezhetünk fel valamiféle mesterséges hiányt, jóllehet Madách sorai nem egy esetben fizikailag a lapszélen végződnek. Talán a lap felső széle is korabeli; töredezettsége kisebb mértékű ugyan, ez azonban magyarázható a hajtogatás, tárolás jellegzetességeivel. Ha esetleg fel is tételezzük, hogy a kéziratlap fölött cím állt, amelyet utóbb valaki el akart távolítani, még abban az esetben is ez csakis eszközök nélkül, pusztán a lap hajtogatása és tépése révén történhetett.
Merőben más képet mutat a lap alja és bal széle: a felső és jobb széllel ellentétben ez utóbbiak nem töredezettek, hanem élesek, és sajátos ívük van, ami azt mutatja: kézi vágás eredményei. Egy nagyobb méretű lapból vagy füzetből vághatták ki ollóval a ránk maradt kéziratot.
Vannak további nyomok is, amelyek közül a legerőteljesebb, vélhetően legkorábbi hajtásnyom az igazán érdekes. Egészen valószerűtlenül 95 és 43 mm-es részekre tagolja a lap hosszabbik élét, ami azt jelenti, hogy bár nem kizárt: a felső lapszélből is hiányozhat valamennyi, az azonban bizonyos, hogy az alsóból jókora rész hiányzik. A hosszabbik darab képzeletbeli megkettőzése mindenesetre 190 mm körüli eredeti magasságot sejtet, s ez valóban közel áll a Madách által főleg levelezésre használt kéziratlapok többségéhez, amelyek magassága zömében 180-220 mm közötti. Mégsem valószínű, hogy egy versíró füzetből kitépett lappal állnánk szemben; túl az eljárás értelmetlenségén vagy azon, hogy egy ceruzaírású fogalmazvány nem illik egy versíró füzetbe, az sem valószínű, hogy azt a jelzett módon félbehajtották volna. Márpedig a hajtásnyom, aszimmetrikus helyzete miatt a kivágás előtti időből származik.
Egyedüli lehetőség tehát az, hogy egy eredetileg kb. 190 × 120 mm-es méretű kétfólióssá hajtogatott lap egyik fólióján állt a vers. E kétfóliós lapot az első hajtásra merőlegesen legalább még egyszer összehajtották. Ha a második fólión volt a vers, úgy feltételezhető, hogy az első fólión is szöveg állhatott, míg ha az elsőn volt, úgy lehetséges, hogy semmi mást nem tartalmazott a papír. A két lehetőség látszólag megkétszereződik, ha azt latolgatjuk, vajon maga Madách volt az, aki kivágta az egyik fóliót vagy valaki más.
Nos, Madách verseinek kéziratban fennmaradt gyűjteménye nem zárja ki egyik lehetőséget sem. Tény, hogy abban a 72-103. fóliók kisebb-nagyobb méretű lapok, amelyeken hasonló vágásnyomokat is találunk. Ezek a lapok formailag megfelelnek az újonnan előkerült lapnak, jóllehet általában tintaírásúak. Tulajdonképpen Madách költészetében egyetlen kéziratlap van, amely valamelyes rokonságot mutat a Nem mondom… kéziratával; a Hős nő című korai versének az a ceruzaírású változata, amely Lónyay Menyhért tulajdonában maradt fenn.11
Az mindenesetre megállapítható, hogy akár a szerző, akár valaki más vágta ki a lapot, erre utólag, a vers születése után került sor. A lap bal szélén ugyanis rendellenesen kicsi a margó. Míg jobb oldalon hajlamos volt a szerző nem csupán versei írásakor - ahol ezt a sorok változó hossza indokolta -, de leveleiben is margót gyakorlatilag nem hagyva a lapszélig írni, addig bal oldalon egy kevés margót mindig hagyott. E kéziratnál azonban a bal oldali margó is valószerűtlenül keskeny, s ez amellett szól, hogy a vágásra a kézirat megszületése után kerülhetett sor.
Bizonyítékunk van arra is, hogy Madáchcsal valóban előfordult, hogy egy már (nem is tőle származó) írást tartalmazó lapra verset írt, amelyet aztán úgy eltett, hogy nemhogy ő maga, de a kutatók sem akadtak rá a közelmúltig. Ugyancsak a Hős nő c. versnek létezik olyan két apró (hátoldalukon más valakitől származó szöveget tartalmazó), kézzel tépett cédulára írt variánsa, amely a mai napig a Madách-család levéltárában található.12
Tartalmi szempontból azonban nincs egyetlen ismert vers sem, amely rokonítható lenne a most előkerült fogalmazvánnyal.
A vers legvalószínűbb címzettje
Mégsem tehetünk mást, mint hogy Madách szerelmi költészetét számba véve, kísérletet teszünk a címzett személyének megállapítására. A grafológiai elemzés - mint látni fogjuk - hasonló eredményre vezet, mint a tartalmi elemzés. Eszerint korai, az 1840-es évek elején írt kézirattal állunk szemben.
A tartalmi elemzésnél a vallásos motívumnak tulajdoníthatunk különös jelentőséget. Ez Madách kései szerelmes verseiben meglehetősen ritka, de a korai versekben sem túl gyakori: leginkább a Lónyay Etelkához írt Lant-virágokban és az Idához c. vers I. részében (Templomban) találhatunk vallásos motívumot. Kettőjük közül mégis inkább Ida jöhet szóba. Ez a fajta “rácsodálkozás” ugyanis - bárki legyen a címezett - egy szerelem korai, közvetlenül a megismerkedést követő korszakát valószínűsíti. A két említett hölgy közül azonban Lónyay Etelka nem túl valószínű címzett, vele ugyanis már 1839 elején megismerkedett Madách. Akkori verseivel azonban nehezen rokonítható a mostani, s írása is jelentősen eltért - még a Lant-virágok születése idején is - a kéziratétól.
Az egyetlen párhuzamba állítható részlet is egy olyan ismert verséből származik Madáchnak, amely szerelmi verseinek csoportosítását figyelembe véve “leginkább” Matkovich Idának szólhatott. (Egy Lónyay Menyhértnek írt levélből tudjuk, hogy azonos című verse már jóval azelőtt létezett Madáchnak, hogysem megismerkedett volna Idával. A versek kései csoportosításában mégis Idához írt versek között szerepel.) Az Ige a múltból című versben találjuk e sorokat: “Mit álljon még írás a síron, melyre már / A részvét könnyeket áldozni úgyse jár”.13 A “Mit álljon a név romlott sír fokán…” kezdetű rész legalábbis ezzel rokonítható.
Természetesen más ifjúkori szerelmek is szóba jöhetnek (pl. Lujza); oly kevés támpontunk van, hogy lehetőségeket teljesen kizárni szinte nem is tudunk. De ha egyik oldalon abból indulunk ki, hogy egy szerelmi fellángolás kezdetén fogalmazványként papírra vetett versről van szó, másik oldalon pedig abból, hogy a kézirat két szóba jöhető tulajdonosa közül Szontagh minden esetre együtt volt Madách Imrével a 43-as pozsonyi országgyűlésen, s a költőnek Ida iránti vonzalmára is utóbb emlékezett, akkor ismét csak Idát kell valószínű címzettnek tartanunk. (Mire Palágyi Menyhért megkezdte kutatásait, Lujzára sem Szontagh, sem más nem emlékezett már.) Ida tehát, ha nem is az egyetlen szóba jöhető, de minden esetre a legvalószínűbb címzett. Mindazonáltal a vers pozsonyi születése esetén a provenienciánál s a címzettnél is még további lehetőségekkel számolhatunk. Így mindenek előtt azzal, hogy a Szontagh Pált és Madách Imrét elszállásoló rokon, Huszár Károly (akinél Palágyi szerint az ismerkedés is történt) őrizte meg a kéziratot, s az ő lakhelyének (Tereske) valamint Szontagh és Nagy Iván lakhelyének (Horpács) közelsége adja a kulcsot a kéziratlap tulajdonváltozásaihoz. De szóba jöhet, ha nem is feltétlenül a kézirat megőrzőjeként, de címzettként a szállásadó lánya, Huszár Mária is, akihez - az alcímben szereplő H. M. monogramból ítélve - vélhetően az Egy táncvigalomban c. vers szól. Végül egy harmadik szóba jöhető címzett a Szőke Ipoly ihletője: P., akiről egybetűs monogramján túl semmit sem tudunk, csupán azt feltételezhetjük, hogy ő is 1843 körüli szerelme lehetett Madáchnak.
A legvalószínűbb címzett, szemerei Matkovich Ida 1827. ápr. 13-án született és 1856-ban halt meg. Későbbi férjétől, beölsei Buday Sándor képviselőtől öt gyermeke született.14 Szontagh kicsit pontatlanul úgy emlékezett rá, hogy a hétszemélyes tábla tagjának, Matkovich Istvánnak a gyermeke volt,15 valójában azonban édesanyja gyászjelentéséből kitűnik, hogy Matkovich Lídia és Matkovich Sándor gyermeke, s nyilván szülei korai halála miatt nevelte őt a nagyapja.16
A rendelkezésünkre álló információk szerint 1843 őszén, a pozsonyi országgyűlésen találkoztak először, s talán utoljára a fiatalok.
Verseinek tanúsága szerint Madách csalódott a lányban, s a jelekből ítélve nem tudott megbocsájtani neki. Két olyan levéltöredéket ismerünk, amelyek arra vallanak, hogy Ida valóban szerethette a költőt. Lisznyai Kálmán írta Gyulai Pálnak 1843. nov. 1-jén: “Ida nem haragszik rád, s inkább örülne ha veled lehetne. Madácsba torkig szerelmes.”17 A másik levél már ‘44 februárjában íródott, s abban a költő nővére számol be édesanyjának a társasági élet eseményeiről. Idával kapcsolatban ezt írja: “Huszár Lajos beszéli, hogy Matkovics Ida nagyon szerelmes Emibe, és várja őtet”.18 (“Emi” - a német Emeric nyomán - Madách beceneve; a családi levelezésben gyakorlatilag mindig így utalnak rá.)
Néhány hozzá írt versen kívül ez minden, amit Matkovich Idáról tudunk. A versekről a szerelmi költeményeknek egy sajátosan tagolt címjegyzéke árulja el a legtöbb információt, legalábbis ami a lehetséges címzetteket illeti.19 Eszerint hozzá írt vers az Idához I. Templomban, II. Társaságban, a Szerelmem, az Ige a múltból, A csapodár átka és a Kérők. Utóbbi a Két kérő címen fennmaradt vers korábbi címét jelöli. E verseket még kiegészíthetjük az Emléklapokra ciklus Ida versével.
Ha a szerelmi versektől meglehetősen távol álló Két kérő című versnek - legalább egy távoli analógia erejéig - valóban van valami köze Idához, úgy azt kell gondolnunk, hogy kezdetben “komoly szándékkal” közeledett a költő a lányhoz, s a vetélytárs Gyulai Pál vagy Buday Sándor lehetett. 
A vers funkciója
Láttuk, hogy a vers, bármilyen terve is volt vele a szerzőnek, fogalmazvány volt. Mindazonáltal nem mellékes, hogy mi lehetett vele a célja. Két jel is egyöntetűen arra utal, hogy emlékkönyvbe szánt verssel állunk szemben.
Mindenek előtt a cím hiánya jelzi ezt a szándékot. Valóban, egy emlékkönyvbe szánt versnek általában nincs címe; utóbb Madách is csupán a hölgyek keresztnevét tüntette fel a gyűjteményében, amikor az Emléklapokra ciklusban lejegyezte azokat. Ugyanakkor más verseinek volt címük (kivéve talán néhány alkalmi verset, így pl. verses leveleit, amelyeket szintén utólag láthatott el címmel Madách). A másik jel, ami emellett szól az utolsó előtti sor első fele: “S e lap úrnéja”. A vers tehát nem publikációs céllal született, hanem azért, hogy a tisztázat kéziratlapja a címzett tulajdonává váljék.
Ennek alapján mód nyílik egy további vizsgálatra is: az ismert rögtönzésekkel való egybevetésre. Tartalmi hasonlóság persze azokkal sem mutatható ki, s formailag is csupán az állapítható meg, hogy a Huszár Istvánhoz írt (H. I.-nak) versen kívül nincs még egy, amely ilyen terjedelmes lenne. Idát, mint lehetséges címzettet első megközelítésben el kell vetnünk, hiszen van az ő emlékkönyvébe írt ismert verse Madáchnak, de az nem hasonlít a mostanihoz. Ha azonban figyelembe vesszük - s ezt, mint látni fogjuk, a grafológus véleménye is megerősíti -, hogy az első rácsodálkozás, a szerelmi fellángolás idején születhetett a kézirat, míg az Emléklapokra ciklus Ida verse így indul: “Búcsuzásul ime, ime”, akkor azért nem elképzelhetetlen, hogy a két vers címzettje ugyanaz a lány volt. Ámbár meglehet, hogy olyasvalaki, aki az Emléklapokra ciklusban nem szerepel. A már említett P-n és Huszár Márián kívül akár Fráter Erzsébetre is gondolhatunk, akit valószínűleg már 1843-ban ismert Madách.

Irodalom

1.	Kerényi Ferenc: Madách Imre lírájának kronológiájáról. Irodalomtörténet 1991. 2. sz. 377-385. l.
2.	Győrffy Miklós: Madách kiadatlan levelei. Irodalomtörténet 1959. 68-103. l
3.	Madách Imre: Költemények. OSzK Kézirattára, Fol. Hung. 1397.
4.	Palágyi Menyhért: Madách Imre élete és költészete. Bp., 1900. 218-225. l.
5.	Madách Imre, i. m. 10. fólió.
6. 	Nagy Iván: Magyarország családai czímerekkel és nemzékrendi táblákkal. X. k. Pest, 1863. 822. l.
7.	Balogh Károly: Gyermekkorom emlékei. PIM Kézirattára, V-an. 4306/1.
8.	OSzK Kézirattára, Oct. Hung. 716. A jelzeten a Szontagh által írt kéziratos füzet, s az abba behelyezett Madách-autográf változat található. Mindkettő Madách Aladárné Fekete Máriától került a Kézirattár tulajdonába.
9.	Andor Csaba - Leblancné Kelemen Mária: Madách Imre kéziratai és levelezése (Katalógus). Bp., 1992. 184. l.
10.	Andor Csaba - Leblancné Kelemen Mária, i. m. 252-256. l.
11.	OSzk Kézirattára. Analekta 11.586.
12. 	Magyar Országos Levéltár. P 481. LXXIV. cs. 78.
13. 	Halász Gábor (szerk.): Madách Imre összes művei. Bp., 1942. II. 36-37. l.
14. 	Schönherr Gyula (szerk).: Magyar Nemzetségi Zsebkönyv. II. Nemes családok. Bp., 1905. 134-135. l. A kiadványban tévesen Markovits név szerepel.
15.	Palágyi Menyhért, i. m. 113. l.
16.	OSzK Kisnyomtatványtára. Gyászjelentések, XIX. század. Az “MA” kezdetű nevek között találjuk az 1832-ben elhunyt Matkovich Lídia gyászjelentését, amelyből kitűnik, hogy férje, Matkovich Sándor már négy évvel korábban meghalt, apja Matkovich István, gyermekeik: Ida és Pál.
17.	Somogyi Sándor (szerk.): Gyulai Pál levelezése 1843-tól 1867-ig. Bp., 1961. 10. l. (A szerkesztő Idát Kövér Lajosné Komlóssy Idának gondolta. Mivel egyetlen más forrás sem tud róla, hogy a szóbanforgó hölgy Madáchba szerelmes lett volna, másfelől ugyanezen időpontban és helyszínen Madáchnak Matkovich Ida volt a szerelme, így valószínűleg róla van szó.)
18.	OSzK Kézirattára. Levelestár: Madách Anna - id. Madách Imrénéhez. 5. levél.
19.	Madách Imre, i. m. 10. fólió.

Grafológiai esettanulmány
Madách Imre
“Nem mondom: kebled templomát…” 
kezdetű, címnélküli versének kéziratáról

A vizsgálat célja:
1) a vers keletkezési idejének behatárolása
2) az aláírás sajátkezűségi ismérveinek feltárása, illetőleg az aláíró személyének megállapítása.

A vers keletkezési idejének vizsgálata
A ceruzával készült, áthúzásokkal javított írásos emlék - láthatóan - egy kényszerítő erővel, hirtelen felötlő gondolat alapján készülő versnek sebtében rögzített “piszkozata”. Ezt a felhasznált papír jobbszéle és több, a szöveg leírása előtt már meglévő hajtásai - gyűrődései -, a papírlapnak mint egy “éppen kéznél lévő” alkalmatosság volta is megerősíti.
A kézirat, s ilymódon a vers keletkezési idejének behatárolására végzett vizsgálat - alapvetően - négy kérdéskör tisztázását tűzte ki eljárási feladatként:
1) Az általános, a többé-kevésbé minden emberre jellemző életkori sajátosságoknak, a személyiségfejlődés lélektani sztenderdjeinek feltárása a kézírásból.
2) A madáchi személyiség és fejlődés egyedi vonulatának összevetése a vers kéziratának vizsgálata során nyert megállapításokkal.
3) Madách Imre fellelhető ceruzaírásai és tollal készült kéziratainak összehasonlító vizsgálata; a toll- és ceruzaírás, illetőleg a kétféle eszközkezelés nyomhagyási azonosságainak és különbözőségeinek megismerése.
4) A költő különböző életkorából, és más-más pszichés, fizikai állapotait tükröző írásainak és a vers kéziratának egybevetése.
A Tragédia szerzőjének életútja egészen kivételes életút, egy, az átlagos jellemzőkkel valójában össze nem vethető zseni-jelenség, ami már a korai kezdetekből ránkmaradt írásaiból is kitűnik. Madách koránérő, szellemileg életkorán túlmutató, a lényeges személyiségvonások tekintetében az átlagosnál jóval előbb megállapodott fiatalemberként áll előttünk a tizenévek közepén-vége felé keletkezett írásaiban. Valójában - legalábbis az átlagfiatalok módján - nem élt át “igazi” kamaszkort, nem voltak látványos lázadozásai, a külvilágnak szóló cselekvéses önpróbálgatásai. Ha feszítette is a húrt - hisz ez nála sem maradhatott el - azt önmaga felé, önmaga belső világában tette. Nem a külső, a tárgyi lehetőségekkel dacolt, ellenkezett, nem azokon és azok által próbálta magát, hanem elsősorban saját fizikai és lelki állapotaival szállt szembe, belső reményei és kétségei között hánykódva, ezek elviselésének és megoldásának képességét tette mérlegre. A kényszerülten vagy akarva, de saját maga állította gátak, nehézségek próbáin át jutott el, minden feszültség és ellentmondás mellett is, legkorábban talán ahhoz az értékítéleti igényességhez, s elsősorban önmaga iránt, amelyet legjelentősebb és legszilárdabb jellemvonásának tekinthetünk.
Csupán megemlítve az 1837-40 közötti évek főbb belső küzdelmeit: 1837-38 eleje: nagy élmények, lelkesedések megízlelése. Ezután a fizikai erőpróba, majd kifelé fordulás, szereplési kedv, önérzet-öntudat növekedés, a bátorság, a biztonságérzet fokozódik valamelyest, a zajló élet, a külvilág, a társadalmi kontaktusok feltehető fontosabbá válása, majd az akaraterő próbatételei. 1840-ben már a formalitások, az elsődleges, a tanult rutinok értékének csökkenése jelenik meg szemléletében, felértékelődnek az egyéni formák és az egyéni megoldások - ám az édesanyjához bilincselő gyermeki függőség elszakíthatatlan fennmaradásával. Az otthon, a társadalmi-nevelési hatások többségének erős, de egyénileg már átértékelt nyomai is fellelhetők ekkor, az ösztönkésztetések erejének hullámzása és a kompenzálások jelei mellett.
A vizsgálat tárgyát képező kézirat ezen az időn már túlmutat, de még nem tartalmazza azokat a jellemzőket, amelyek a felnőtt életben adódó számtalan különböző helyzet során, a feladatok megoldása közben rögzülnek. A valóság megismerésében, a cselekvések megtervezésében való jártasság, a dolgok lényegének megragadása és csupán erre való koncentrálás - ami a felnőttkor kiteljesedését jelenti - itt még alakulóban van.
Figyelembe véve Madách ceruzaírásainak (és rajzainak) lágyabb, íveltebb, könnyedebb vonalvezetését, ami a kifejezésmódnak mintegy nagyobb szabadságával élését, oldottabb, játékosabb voltát jelzi a tollal-tintával készült írásokkal szembeállítva - a vers összképe lendületességével és a “piszkozat jelleg” folytán is “fiatalosabbnak”, koraibbnak tűnhet keletkezése időpontjánál. Ezeken túl a versírás ihletett perceinek intuitív hátteréből esetlegesen adódó időbeni visszalépéses, regressziós jelenségekkel is számolni kellett a látszat és a valóság hiteles elhatárolásánál. A ceruzás írás jellegzetességeinek tanulmányozására két lehetőség kínálkozott:
- az Adorianok és Jenők kézirata (1838-39, a Lónyay levelezésben 9. sz.),
- a kiadás alá rendezett versek ceruzás korrekciói, olykor verssorok, sőt egész versszakok “beszúrásával”.
Az Adorianok… ugyan még gyermekibb írás, a “beszúrások” viszont a legkésőbbi írások közé tartoznak, és mint korrekciók és kiegészítések, a rendelkezésre álló hely miatt igen apró betűkből állnak, s mind sor-, mind írásszélesség tekintetében erősen sűrítettek, összeszorítottak - mindazonáltal ez a két forrás Madách ceruza- és tollírása közötti különbségének, különbözőségének vizsgálatához elegendő támpontot nyújtott.
Itt kell megemlítenem Madách Imre egy másik alapvető jellemvonását: a különböző helyzetekhez való olyan alkalmazkodóképességét, amely által minden körülmény között és ellenére maradéktalanul önmaga tud maradni. Az alkalmazkodóképesség egyik jól bevált grafológiai próbája az ún. zsugorító-teszt, amikor is egyre kisebbre hajtott papírlapra íratunk a vizsgált személlyel azonos szöveget, figyelve, mennyit képes a teljes szövegből felvinni az egyre csökkenő felületre, illetőleg, hogy a sztenderd nagysággal írottakhoz képest mennyire marad azonos, hiánytalan, precíz, alakilag jól formált stb. a mindinkábbi csökkentést megkövetelő íráskép. Madách végtelenül apró beszúrásai pontos, gondos miniatűr mását hozza eredeti nagyságú írásának.
E kis, de indoklás célzatával is tett kitérő után, s az eddig vázoltak ismeretében már ki lehetett mondani, hogy a vers és kézirat az 1840. év előtt semmiképpen nem keletkezhetett.
A következő lépés: a “még nem”-től eljutni a biztos “már nem”-ig, és a két határérték közé eső időintervallumon belül a lehetséges még további pontosításig.
Miután Madách több életkorából származó írásait - előbb csupán fénymásolatok formájában - végigkövettem, alkalmam nyílt a Széchényi Könyvtárban őrzött eredeti kéziratok tanulmányozására. Igen reményteljesnek ígérkezett a Lant-virágok (1839-40) és a Nógrádi képcsarnok (1847?) kéziratának vizsgálata, hisz ekkorra bizonyosan látszott, hogy e két időpont között lehet csak az általunk keresett. A Nógrádi képcsarnok kézirata sajnos, nem csupán megviselt minősége miatt nem bizonyult megfelelő támpontnak. Meglátásom szerint a kézirat 1847 után keletkezett, már erősen emlékeztet Madách utolsó évének írására, de a hiteles időbehatárolás még vizsgálatra szorul. (Mivel a gyűjtemény versei egy jól meghatározott 1847-es esemény alkalmából keletkeztek, ez azt jelenti, hogy nem az eredeti kézirattal, hanem annak kései autográf másolatával állhatunk szemben.)
S most néhány szó a Lant-virágokról. Gondosan, a szemléletesen is szép alkotás igényével kivitelezett, de meglehetősen formalizált betűalakiságot magánviselő, olykor iskolás modorú, vagy rajzos, több helyen túldíszített jellegű kéziratgyűjtemény. Hűen tükrözi a felajánlkozás, felkínálkozás, a “szívet-lelket kiterítés” és a megfelelés, az elfogadtatás erős érzelmi szükségletét. A versek számának növekedésével, a füzetlapok betelése során valamelyest csökkennek ezek a látványos törekvések, a gondos és díszítő elemekben bővelkedő írást szabadabb, lendületesebb, kevesebb technikai redundanciát használó vonalvezetés váltja fel. Madách figyelme itt már nagyobb súllyal a vers tartalmára összpontosul, bár egy-egy vers leírása során vissza-visszatér a kis kötet elején hangsúlyos tendenciákhoz. E különféle változatokban egyfajta magatartás-próbálgatás jeleit is fel lehet fedezni, s nem véletlen, hogy éppen az édesanyjának ajánlott műve kéziratában fordul elő ennyire szembeötlően és jellegzetesen.
A Lant-virágokban már igen pregnánsan jelenik meg Madách különös, egyéni kontrollálási eljárása, módja. A grafológia az ékezetek helyéből, gyakoriságából stb. a valóságegyeztetés mikéntjére, az egyén ellenőrzési módjára, felülnézeti, átfogó, absztraháló képességére tud következtetni. Madách gyorsabb futamú, kevesebb térbeni-alakisági precizitást felmutató írásaiban a kontroll időbenileg precízebb, a térbeni elhelyezkedés tekintetében a realitáson már-már túlemelkedik. A formálisabb, a rajzoltabb, a nagyobb odafigyelésről és kisebb írássebességről tanúskodó szövegeiben az ékezet előresiet az időben, de térbenileg a realitás igénye jellemzi, sőt a praktikum felé fordulás. Az írástechnika természetes követelményei, a kivitelezés fiziológiai sajátossága szerint e jelenségek ellenkezőjének kellene bekövetkeznie, a gyorsabb írásnál az ékezetek is hajlamossá válnak a sietésre, az adott betűn való túlfutásra, míg az összpontosítottabb, a formára nagyobb odafigyeléssel készült írásban az ékezetek precízebb kitételét - a technikai sietség legalábbis - nem akadályozza. Madách ellenben akkor, amikor valamilyen oknál fogva rákényszerül a konvenciók, a tanult sémák előbbrehelyezésére, alkalmazására, megjelenítésére, amikor “meg kell felelnie” valamiféle konvenciónak, rutinból praktikusan ellenőrzi a folyamatot, ám gondolatban-lélekben a jövőre vár, elkívánkozik ebből a jelenvalóságból, s egyúttal az alkalmazkodás jövőre vonatkozó értelmét is keresi és befoglalja a tevékenységbe. Ha viszont egyéniségét érvényesítheti, ennek jelenét maradéktalanul átéli a jelen szempontjából, és csak azt értékeli és ellenőrzi, ám ilyenkor a mércét, az ideált, az összehasonlítási alapot igen magasra helyezi. Madáchnál ez, tekintettel egyéb pozitív vonásaira, nem az önértékelés irrealitását jelenti, hanem egy magasfokú, igen magas minőségű analitikus-szintetikus objektív ellenőrzési módot és képességet.
A Lant-virágok íráskép variációi, az írás formai és dinamikus fejlődése, illetőleg az írás érettségének-visszafejlődésének hullámzása Madách személyiségének akkori és további kibontakozását, a folyamat futását láttatja. Ebből már következtetni lehetett a várható kimenetelre és annak időbeni megjelenésére. Így ez a vizsgálat megerősítette azt a feltételezést, ami a Szontagh-levelezéssel való összehasonlítás alapján is már eléggé megalapozottnak látszott, mégpedig azt, hogy a vers keletkezési időpontját 1840 utánra, de 1844-nél nem későbbre lehet tenni, illetőleg az időpont nagy valószínűséggel leszűkíthető az 1843-as évre (Szontaghhoz írt 5. sz. levél).
A grafológiai elemzés eredménye tehát ugyanoda vezetett el, és csak megerősítheti az irodalomtörténésznek a vers keletkezésére vonatkozó megállapításait.

Az aláírás személyi megfelelőségének a szerzőség megállapítására vonatkozó vizsgálata
A vers kéziratnak fénymásolata alapján is feltételezhető volt, hogy az aláírás - bár erősen emlékeztet a költő kézírására - nem tőle származik, és az is, hogy a két írás különböző időben jött létre. A szemléletes alaki hasonlóságon túl több genetikusnak tekinthető rokonvonást, rokonjegyet, ún. beállítódási jellegzetességet (pl. dőlésszög, zónaarány, betű- és betűköz szélesség tartása stb.) tartalmazó aláírás ezekben is erős analógiát mutat Madách aláírásaival és folyamatos szövegírásaival. Az eredeti kézirat vizsgálata és a további kutatás eredményei alapján azonban az aláírás madáchi eredete egyértelműen kizárhatóvá vált, míg a vers Madách valamely közeli rokonától való származására utaló jegyei meghatározták a kutatás további irányát. A rokonságból adódó sztenderd jelenségekből kiindulva vizsgálat alá vettem Madách Mária, Pál, Anna, Károly és Aladár kézírásait, azon túl, hogy közeli barátai, így pl. Szontagh, Lónyay, Nagy Iván kézvonásainak jellegzetességeit sem hagytam figyelmen kívül. E megközelítések nem jártak eredménnyel, s így visszatértem eredeti elgondolásomhoz, első feltételezésemhez, mely lélektani és irodalomtörténeti szempontból ugyan erősen vitathatónak tűnik, de grafológiai vonatkozásokban az aláírás annak megerősítését rejtheti.
A következőkben a kutatómunka és a bizonyítási eljárás főbb állomásait szeretném felvázolni, a költő édesanyja, Majthényi Anna szerzőségét feltételezve az aláírás tekintetében.
Az aláírás beazonosítását nehezítette, hogy az láthatóan kis írássebességgel, rajzoltan, gondos figyelemmel készült, így a Majthényi Annára oly jellemző impluzivitás jegyek csak csekély mértékben, halvány nyomokban érvényesülhetnek. Ilymódon a gyors-lassú íráskivitelezési szabályok szerinti különbözőségeken túl, Majthényi Anna más-más sebességgel létrehozott, egyedi jellegzetességeit is vizsgálni kellett, ill. különféle lelkiállapotait tükröző duktumait, ezekből kivonva azokat a megmaradó, stabil jellegeket, amelyek mindegyikben jelen vannak, s így Majthényi Anna személyiségi állandóinak tekinthetők.
Ilymódon az erős hasonlóságon is túlmutató, az egyezés követelményeit meglehetős bizonyossággal tartalmazó több személyiségi állandó meglétét lehetett a vers aláírásából és Majthényi Anna aláírásai és folyó szövegei vizsgálata által kimutatni és egybevetni.
Ezek közül leginkább említésre méltóak a következők:
1) A dőlésszög beállítódás, e tendencia tartása, mint az érzelmi illeszkedési-ítélő funkció egyéni sztenderdje.
2) A közép és felső zóna, vagyis a betűtestek és betűtengelyek-betűszárak aránya, mint a lét valósága, a jelenségvilág és a szellemi szféra közötti szemléleti viszonyminőség.
3) A betűszélesség-betűközök aránya, ezek ritmusa, mint a lényegi és formai dolgok viszonyának meghatározottsága az értékítéletben.
4) A betűk alakiságának tendenciái, figyelembe véve a rajzoltság folytán létrejött esztétikai többletminőséget az egyéni jellegzetességek, a lelki dinamizmus megjelenésének emiatti csökkenésével szemben. Az aláírás kezdő nagy “M” betűje a Majthényi Anna fiatalkori írásaiban feltalálhatóra emlékeztet, míg a kis “d” betű huroktalan befejezése - mindkét jelenség egyben a lassúbb kivitelezésre utaló jegy is - a Nagyasszony késői leveleiben jelenik meg elszórtan. Az “a” ill. “á” betűk szögességükkel az aláírásban szintén időskori énképet vetítenek ki, s bár Majthényi Anna korábbi írásaiban, mint feszült lelkiállapotra mutató jelenség, már előfordulnak ilyen megoldások, itt a hurokformálás íveiben megjelenő bicsaklások, törések és a “d” betű szárának vonalvezetési bizonytalansága idős kéz közreműködésére utal. Az alakisági, a térbeni megjelenítés jellegzetességei között említem meg az aláírás hat betűből álló szavának 3-3 betűre tagolását. A szóközi megszakítás távolsága és az első két betű, tehát a nagy “M” és a következő kis “a” közötti távolságtartás szintén a Majthényi Anna által tartott arányok: tendenciájukban azonos távolságok, ami más írásaiban, a kivitelezésben megjelenő impulzivitás, gyors irányváltás, erősebb nyomaték, a vastagabb vonallal író toll marginális nyomhagyása miatt kevésbé szembetűnő. Az “a” betű bal ívének erősebb dőlése, az “á” betű merevebb vonulata megintcsak az anyai írás jellegzetessége, itt azonban már mindkét tendencia töréseket mutat. A “h” testének formálása, a végvonal futása és nyomatéka - a lassúbb kivitelt figyelembe véve - szintén az ő kézvonását mintázza.
5) Az aláírás betűinek elhelyezkedése egy képzeletbeli vízszintes egyenesen, vagyis a soriránybeli változás teljesen megegyezik a Majthényi Anna minden aláírásában azonosan megjelenő ritmusossággal.
6) Az ékezet magasság. Az ékezet kitételénél kerülni látszik az előző sorból alányúló “g” betű hurokját, ezért az kissé magasabbra esik és valamivel bal irányba tolódik el Majthényi Anna “Madách” szavainak ékezetétől, ám ebben a magasságban található meg a “Majthényi” szavak “é” betűje fölötti ékezet, illetőleg kisebb írássebességének a folyóírásban is jellemző tünete a nagyobb magasságú, a felső zónán, a betűszárak magasságán túlfutó, túlemelkedő ékezet.
7) Az aláírás végére pontként szánt vonal Majthényi Anna központozás iránti előszeretetére utalhat, másrészt felvillanó impulzivitásra, valamint az aláírás egészével együtt szemlélve aktuális lélektani tartalmak megismerésére nyújt lehetőséget.
Mindezek után elkészítettem a 7 mm magasságú eredeti aláírás több nagyítási fokozatú fénymásolatát, egészen az írásnyomokat még kellő élességgel visszaadó, csaknem 10 cm-es változatáig, valamint Majthényi Anna aláírásairól, írásrészleteiről is jónéhány hasonló technikával előállított kópiát. Az eljárás itt is az állandó jellegzetességek kigyűjtéséből, megállapításából, illetőleg az esetleges kizáró jegyek vizsgálatából állt, de most már a nyomhagyás mikrovonalainak - amiket az írás “ujjlenyomataként” reméltem számbavenni - futása, jellegzetességei alapján.
A kópiák minősége, s az eljárás technikai megoldása bár messze nem merítette ki a kívánalmak optimumát, Majthényi Anna sztenderdjei közül annyi és olyan megfeleléseket találtam az aláírással összehasonlítás során, amelyek tartalmilag és statisztikailag is a bizonyosság felé billentik a feltételezés mérlegét.
A vizsgált rengeteg apró részletből itt csupán a leglényegesebbek, és az ábrákból leginkább kitetszők, legszemléletesebbek ismertetésére szorítkoznék.
1) A nagy “M” betű íves kezdővonalának alakítása. Az íróeszköz lehelyezése után betüremlés balról, majd “fékezés” jegye és elvékonyodás, meredekké váló tollfogás, a toll jobb oldali élén erősebb nyomaték. Az “M” első szára legyezőnyílású csuklómozdulattal felfelé húzással, könnyed, rajzoló mozgással jött létre, s nem a hüvelykujji kézoldal vezetésével, nem “toló”, erőkifejtő gesztussal. A vonalfutás jellemző impulzusváltozásainak-váltásainak helye, iránya a statisztikai bizonyítás követelményeinek is megfelel. A betű többi szára tekintetében hasonlóak a következtetések.
2) Az “M” betű befejező girlandos ívének “sarkantyú”-szerű kiképzése igen jellegzetes jegy, minden alapvonali fordulásnál, így az a, d, c betűknél és a h befejező mozdulatánál, mindig a balról-fentről jobbra irányuló gesztusoknál jelenik meg. Ezt az aláírásban, a vékony tollal való írásban is felismerhető nyoma miatt, már nem csupán az erősebb nyomaték megjelenése következtében létrejövő tintafoltnak kell tekintenünk, itt már a nyomatékfeltámadás mélyebb értelmezésének lehetőségéhez jutottunk el. A biológiai energiának a konkrétban, a talppontban való megjelenése, a cselekvésre összpontosítása nem minden ellentmondástól mentes. Az aktivitás impulzusa itt a másodperc töredékére elbizonytalanodik, keresi az irányokat, oda-vissza, csaknem egyhelyben, s majdcsaknem körkörösen mozog itt a toll. Az ilyen jelenség már közel áll ahhoz, hogy komplexus megnyilvánulásaként értékeljük - Majthényi Annánál ez az anyai erőfeszítések és a praktikus küzdelmek-hadakozások árulkodó állandósult jelei.
3) Az “á” betű bal oldali ívében levő törés tendenciája Majthényi Anna írásaiban szintén fellelhető.
4) A “h” betű felmenő kötővonalánál hasonló egyezések a név kezdőbetűjénél tett megállapításokkal, lemenő szárának mikrorajzolatai szintén követhetők Majthényi Anna “h” betűinek vonalában.
5) Az ékezetben ugyanaz a jobbra forduló sipkás emberke, vagy bóbitás madár rajzolatát lehet felfedezni - hogy a képszimbolikára is hozzak példát -, mint a Nagyasszony által kitett vesszők és pontok írásos “ujjlenyomatában”.

Az aláírásra vonatkozó minden grafológiai véleményt egybevetve, a grafológiai szakvéleményt és a grafológus néhány gondolatát a következőkben összegezhetem.
A vers aláírását Majthényi Anna kezevonásának lehet nagy bizonyossággal tulajdonítani. Az aláírás keletkezését a Nagyasszony idős korára, de mindenképpen a fia halála utáni időre kell tenni.
A vers és aláírás története az általam elképzelt is lehet. Úgy gondolom, hogy Madách emlékversnek szánta és valamilyen oknál fogva nem véglegesítette, nem került sor a realizálásra. A cím hiánya erre látszik utalni. A vers ezután egy olyan könyv lapjai között rejtőzhetett sokáig, amelyet Madách akkortájt olvasott, vagy méginkább csupán leemelt - talán épp a vers írása közben - a könyvespolcról, egy olyan könyvben, amely sem Madách, sem a könyvtár használói számára nem volt közkeletű. Egyetlen - bár cseppet sem valószínű érvényességgel bíró - feltevésem a “Hóreb-Sinai” utalással kapcsolatos, esetleg ezirányban lehetett Madáchnak valami kétsége, vagy pontosítási igénye. Az általam feltételezett rejtekből következtetésem szerint csak Madách halála után került elő az írás, illetőleg akkor juthatott Majthényi Anna kezeihez. Ez lehetne a magyarázata annak az édesanyától különös “Madách” aláírásnak aminek lélektani indokoltságát a versben előforduló, Madáchnak a saját nevére vonatkozó utalás is csak megerősítette. “Mit álljon név…” Az aláírást átható gondosság, áhítat, fájdalom és nemes büszkeség egy megtört ember, a “stabat Mater” belenyugvását, de a halálon aratott győzelem reményét, sőt bizonyosságát sugallja. Igenis álljon név, s úgy álljon immár ezen a gyűrött papírlapon is, ahogyan a Világ előtt áll, ahogyan a halállal lezárult anya-gyermek intim kapcsolat után az ő számára is valóságosabban élhet tovább: a Tragédia alkotójaként, a végleges és örök felnőttségbe magától elbocsátott Madáchként.

A kézirat hasonmása

Madách

Majthényi Anna

Madách Imre

Majthényi Anna írása
(Fent a Madách-vers aláírása)

Győrffy Miklós

Széljegyzetek Madách novellai
Feljegyzései margójára
Tisztelt hallgatóim közül talán többek számára keresettnek hat ez a cím, tudálékosnak érezhetik. Holott állítom: dicsérni való önmérséklet eredménye. Megtámadhatatlan pontosságú cím a boldog emlékű pozitivisták írásainak élén pompázik a századforduló körül. Mondjuk Heinrich Gusztáv megfogalmazásában a cím ilyen formában került volna a cikk fölé - teszem azt - az Ungarische Rundschau hasábjain: “Madách összegyűjtött Feljegyzések c. munkájának margójára, különös tekintettel a novellaiakra.” Ha erre gondolnak, illanó könnyedségűnek fogják ítélni az én megoldásomat, s mellette - remélem - méltányolják pontosságra való törekvését is. Természetesen a címet csupán átvitt értelemben szabad fölfogni: aki akár egyetlen oldalt látott ezekből az agyonjavított, egymásba gabalyodó, változó irányba futó sorokból, gondolni sem mer majd arra, hogy ezekre - pláne: margójukra! - nem széljegyzetet, de akár szélszótagot rá tud szorítani!
De ha csak távolról is meg próbálok felelni a cím támasztotta érdeklődésnek, ha bármilyen röviden, de mindenképp szólnom kell:
1.	a madáchi Feljegyzések íráskötegéről,
	1. a ehhez Madách írásmódszeréről, sajátságairól,
2.	valamelyes részletességgel a novellák jegyzeteiről,
	2. a megértésükhöz jelzésszerűen valamit a novellákról is,
3.	nyújtsunk némi eligazodást a téma egészében, hogy vizsgálódásunk vezessen valahová!
A főmű-központú Madách-irodalomban nem tudom, hanyadik körig kell a mélybe leereszkedni, hogy elérjen valaki a Feljegyzésekig.
Külső térben a Nemzeti Könyvtár kézirattáráig. Másutt sehol Madách-feljegyzés nincs, kivéve azt az egyet, amely innen veszett el. - Időben a tájékozódás valamivel bonyolultabb: eredetükre nézve a jegyzetek végigkísérik az író egész pályáját, gyermekkorától - ötödik évétől - folyamatosan. Összeszedésük, begyűjtésük a szerző halála utáni évektől, főleg a fiú, Madách Aladár lankadatlan serénykedése folytán. Fondba helyezésük az 1910-es esztendők elejétől indul meg az OSZK-ban.
A Feljegyzések terjedelmét tekintve több szempontból bizonytalan lehet a megítélés. Ennek ugyanis mindvégig a változás volt a létformája: egyrészt állandóan gyarapodott a folyvást tovább gyülekező följegyzésekkel, de kisebb mértékben egyre fogyott is az író életében. Madách ti. úgy használta gyűjtött anyagát, hogy amit bedolgozott belőlük valamilyen írásába, azt kimetszette a többi közül, és megsemmisítette. Volt aztán olyan módja is az elpusztításnak, hogy sűrű fekete végighúzogatással, szinte törléssel teszi olvashatatlanná a már felhasznált följegyzést, s így marad a még felhasználatlanok között. - Eredetileg kéziratlap méretű papírokon volt minden jegyzet is, ma már a maradványok közt fél villamosjegy nagyságúak is előfordulnak.
Darabszám szerint 248 egység maradt ránk, köztük igen sok több tucat lapból tevődik össze. Ezt az elég tetemes anyagot csoportosítani szükséges, a kézirattári rendezés a következő tagolást vezette be.
1. Feljegyzések Madách Imre műveinek kéziratain
	(ezen belül műfajok szerint további bontás)
2. Novella jegyzetek
3. Politikai jellegű jegyzetek
4. Vegyes jegyzetek
5. Drámák jegyzetei
6. Letéti könyvtárak (14 ilyen) egyes köteteibe vezetett beírások.
Ez az extenzív gazdagság magyarázza, miért szorítkozunk ezúttal kizárólag a novelláékra. Így ugyanis már emberi mennyiséghez jutunk: 35 kisebb-nagyobb papírlaphoz, ill. köteghez.
Mondtam fentebb, hogy ez az anyag az OSzK kézirattárában eredeti formában van együtt. De idők folyamán megjelent már egy összkiadás a nagyközönség számára Halász Gábor összeállításában, s ez tartalmaz jó kilencven oldalnyit a Feljegyzésekből, köztük hat és fél lapnyit Novella témák címen a bennünket érintő részlegből (1942). - Pontosan ötven évvel később Andor Csaba - Leblancné Kelemen Mária közreműködését is igénybe véve - összeállította a Madách-katalógust (Madách Imre kéziratai és levelezése): ez pedig egészében, hiánytalanul adja az olvasó elé a Feljegyzések anyagát, hisz nem lehet őket megjelölni (címük nem lévén), csak reprodukálni. A VII. fejezet 120 nagyalakú lapján külső leírásuk keretében kapjuk Madáchnak ezeket a melléktermékeit. Aki tehát nem ragaszkodik az író keze vonásához, nyomtatva is hozzájuk férhet.
Magukról a novellákról éppen csak valamit.
Elég rejtett darabjai ezek a Madách-œuvre-nek, pedig mégiscsak ők képviselik a szerző kisprózai (mivel nagy nincs) alkotásai leghosszabb lélegzetű munkáit (az összkiadásban másfélszáz oldal). Nem szégyen őket nem ismerni. Ahogy pl. Vörösmarty elbeszéléseit sem szokás idézésre kész állapotban tartani. Eleinte attól tartottam, hogy tulajdonnevek, szereplőkapcsolódás miatt kénytelenek leszünk közelebb menni hozzájuk. Rövidesen kitűnt, hogy ilyen vonatkozások tulajdonképp nincsenek. Mivel utalni mégis kénytelenek vagyunk rájuk, címüket egyszerűen felsorolom, ne egészen ismeretlenül emlegessük őket. Kronológiájuk is vitára adott okot, saját eredményeimre támaszkodom.
Kétségtelenül a legkorábbi a töredékben maradt Duló Zebedeus kalandjai. Pár év múltán az Ecce homo követi, majd A Kolozsiak (eredeti címén: A Kolozsy nemzetség, az egyetlen darab, amely - átalakítva - az író életében napvilágot látott Arany Koszorújában). Aránylag közeli hozzá a Chronica két pénzdarab sorsáról, majd jó fél évtized múltán a teljesen eltérő módon megformált kisregényszerű Hétköznapi történet.
Talán nem véletlen, hogy a legtöbb jegyzet a legelső darabhoz - a szerző maga datálta 1842-re - a Duló Zebedeushoz készült ill. maradt ránk.
A témához efféléket jegyzett elő magának a szerző a továbbíráshoz:
Szerelemből rossz házasság
Az okos is ostoba társaságban megostobodik
Valahová szánta a következő eszmefuttatásokat:
A mostani luxus, s a régi mulatságok
meg ezt is:
A falusi társaságot tevők jellemzése
A városit detto
Mennyi érdekes mindenfelé
- csodálkozik el. Újabb személyek szerepeltetését is fontolgatja:
Jakabfalvi és a zsidó
Matolcsi jellemzése
Milyen funkciót szán vajon a szintén ismeretlen Szeréminének, akit egy jegyzet “tudákos nő”-nek minősít?
Került aztán jegyzetül ehhez a soha be nem fejezett elbeszéléshez néhány általános igazság, talán nem is föltétlen ideszánva:
Mindenki okosabb, mint munkái
vagy:
Mortus in domino
Tökéletes jólétben lehet csak szerelem, a gond öli máshogy
Újabb ötlet a szerkezet megváltoztatásához:
Az egészet napló formában
Sorjáznak egymás alá a változó gondolatok, tervek, esetleg időben is távol egymástól.
De nézzünk más elbeszélés jegyzete után is. Az Ecce homoé - mindjárt a kéziraton - frappánsan megfogalmazza az egész írás tulajdonképpeni mondanivalóját:
Vannak egymást el rontani rendelt emberek, megkeresik egymást a két pólusról, s mások boldogítani.
Az utóbbi lehetőséget ritkán, az elsőt széles körben igazolja egész romantikus epikánk és rémdrámairodalmunk.
Hogy miket gereblyélhet együvé a véletlen, mutatja a következő “feljegyzés”. A Chronika két pénzdarab sorsáról cím hátlapján egy ismeretlen, de teljesen végigvitt nyolcsoros vers szövege olvasható: “És szelídebben szól az úr azonnal”, az író átlagos színvonalán. Ha nagyon akarjuk, még valamilyen összefüggést is magyarázhatunk a kettő közé a kifejeznivalóban. S ha ilyennek fogadjuk el, ugyanannak az élményi tartalomnak kétféle megnyilvánulását szemlélhetjük a prózában, ill. a nyolcsoros versben.
A Feljegyzésekből értesülünk Madách tervezett további novelláiról is. Akart írni Memento mori címmel (a valószínűleg érdekkeltőnek ítélt cím többször is visszaköszön az anyagban), egy másik A csillagász halála lett volna. Ezekről a címen kívül semmit sem tudunk. Nem lehetetlen, hogy ezekhez is kapcsolódnak ötletek, de nem merünk konkrét jelölés híján valamit ide- vagy odarendelni.
Esetleg még az Industria parfümje, sőt talán A porzó mint puskapor is cím lehet.
Egyetlen biztos pont az első címmel kapcsolatban, az a csírázó terv:
Okoskodások a’ civilisatioról (hétköznapi történetből)
Átemelni tehát egy már kidolgozott elmélkedő részt.
Akad kidolgozásra félretett cselekményvázlat, mint pl.: kat. 316.
Két testvér nagyon szerette egymást s folyton levelezett. Egyik meghalt fia folytatta a’ levelezést nem akarván megszomorítani onkliját, másik is meghalt ‘s lánya szintén folytatta. - Össze jő a két a két fiatal egymásba szeretnek ‘s desperátok, hogy el vannak jegyezve illető szüleik átal, végre ki derül a dolog ‘s boldogok. - -
Ez már csak emlékeztetőnek látszik: 
Ez vőm igy vezetnek be egy megfogott ifjú embert egy háznál ki házasságra sem gondolt. (K. 313.)
vagy:
Egy nagy tó pest, hol mindennik horgaz, első pillanatra tűkör, legalul mocsár. - (K. 313.)
vagy ez is: 
B. Brúdern erővel kényszerítetvén neét el venni mindjárt el küldte, egyszer éjel meg látogatta s 4 lábat lelt, megfordúlt. (K. 312.)
Bőven lehetne folytatni, de ne szaporítsuk a szót!
Magas rangot jelent, ha valakinek elhullatott forgácsait, odavetett firkantásait is jegyzi az utókor. Van, aki az efféle - lényegében csak saját használatra készült, esetleg csupán a följegyző számára értelmes (akár: gyorsírásos) - rögzítéseit etikátlannak érzi közönség elé bocsátani. (Felejthetetlen számomra Babits megbotránkozása Kosztolányi morzsalékainak publikálásán!) - Hiába, az igazán nagyok minden munkája közkinccsé válik, s egy idő után minden szösszenetük - egy Aranyé, Adyé, kortársaink közül: Weöres Sándoré - el nem hanyagolhatóvá, fontossá válik: az irodalmi-művészi közvélemény kíváncsi lesz rájuk, és követeli hozzáférhetővé tételüket.
Madách Feljegyzései nem rejtenek kibányászni érdemes drágaköveket. Legtöbbjük közvetlen gyakorlati célokat szolgált, jó részüket a szerző meg is semmisítette. De a megmaradottak is érdekesen járulnak hozzá az író-költő rejtettebb vonásainak pontosabb megismeréséhez, igen életközeli bepillantást engednek gondolkodásmódjába, szokásaiba, terveibe. Tehát a teljesebb egyéniség felmutatásához segítenek hozzá.
Ez az előadás sem kívánt egy kis figyelem-fölkeltésnél egyéb lenni a Madách-életmű egy homályban maradó részletére, melynek ez a szelete nem tart semmiféle kapcsolatot a Tragédiával.
Befejezésként pedig a saját minősítést erősítsük meg egy idegennel is, Weöresével. A Három veréb hat szemmel a maga Madách-egyéniségét egy nyúlfarknyi vers és nyolcvan (egy- és többsoros) feljegyzés közrebocsátása nyomán formálja meg:
“Telegramstílusban, olykor másoknak nem is érthetően, vázlatosan vetette papírra gondolatait, melyek éppen faragatlanságukban, elveszésre ítéltségükben elegánsak; szikrázók, mint a kovakő […] Ritkaság, hogy a kidobni elfelejtett holmin keresztül ilyen őszintén feltárul egy lángész belső világa […]. Madách keservesen küzdött a megfogalmazással […]; nem lévén virtuóz, őneki a vers és próza: igavonás; de ezek az odacsapott, fél megfogalmazásai szabadon repülnek.” (II. 417-18.)

II.
Az életrajz tényei

Krizsán László

48 Madácha - Madách 48-a
Mélyen tisztelt Hölgyeim és Uraim!
Eredetileg a “Madách-portrék 1945 után Magyarországon” címen szerettem volna előadást tartani, de egy korábban megjelent kitűnő összefoglalás,1 hasonló témában, feleslegessé tette ezen értekezést. Így hát idézem azokat az adatokat, melyekkel a 60-as évek elején új vágányokra sikerült állítani a Madách-kutatásokat, és valósághűen bemutatni a költő tevékenységét a szabadságharc időszakában.
Madách Imréről egy évszázad óta hamis kép él a tudományban és nemzeti tudatunkban! Ez a hamis kép oly módon állandósult, hogy valaki, pontosan nem tudni, hogy ki és mikor, kijelentette: “Madách Imre betegsége miatt nem vett részt az 1848-49-es forradalom és szabadságharc eseményeiben.” Talán Palágyi Menyhérttől származik ez a megállapítás, a századforduló tájáról, vagy talán még előbb állította valaki, esetleg tudatos ferdítés eredményeként zsugorodott a világirodalmi mérce szerint is óriás Madách alakja a közügyektől és az ország sorsát eldöntő küzdőterektől elforduló beteg figurává.
Nem látjuk értelmét az ősforrás kutatásának. Tanulmányunk szempontjából semmi jelentősége nincs annak, hogy Madách életpályájának legküzdelmesebb, a legszentebb emberi és hazafiúi célok felé ívelő szakaszáról ki és miért közölt először valótlan adatokat, de: megdöbbenéssel vesszük tudomásul, hogy Madách 48-áról és 48 Madácháról közölt adatokat a költő halálát követő száz esztendő folyamán senki nem vizsgálta felül! Ez annál is szomorúbb, mert Madách élete és életműve szinte törvényszerűen, mindig irodalomtudományunk legjelesebb képviselőit vonzotta.
E mulasztás következtében nemcsak Madách igazi alakja és tevékenysége torzult el, de írói mondanivalója is elvesztette hitelét. A kételkedést a madáchi mondanivaló őszinteségét illetően éppen az az ellentmondás váltotta ki, amely a cselekvéstől félrevonuló, beteg ember élete és e beteg által megfogalmazott írói elvek, nemcsak a nemzethez, hanem az egész emberiséghez szóló, cselekvésre buzdító felhívás között feszült (“…ember: küzdj!”).
Milyen erkölcsi alapja, vagy egyéb joga lehetett a köztudat félrevonuló Madáchának arra, hogy olyan küzdelmekre - ideértve a politikai harcokat, az ellenállást és fegyveres szabadságharcot is - buzdítsa kortársait, amelyektől ő maga, mégha betegsége miatt igazoltan is, távol maradt?
A tettek és szavak közötti, immár erkölcsi szempontból is aggályos ellentmondás feloldásának igénye vezette el végül e sorok íróját 1960-ban a levéltári forrásokhoz.
A levéltári kutatások okmányok sokaságával bizonyították, hogy a legcsekélyebb ellentmondás sincs Madách írásai és életpéldája között. Ellenkezőleg! A gyenge szervezetű költő a szabadságharc egy különlegesen nehéz posztján, a katonai főbiztos beosztásában állt helyt! Nemzetőr, népfelkelő és önkéntes gerillacsapatokat szervezett és fegyverezett fel, gondoskodott ellátásukról, elhelyezésükről, előfogatokat biztosított számukra. A fegyverzet mellett egyéb felszerelési tárgyak mint ruházat, lábbeli, gyógy- és kötszerek előállítása is feladatai közé tartozott. Ugyanígy a hadsereg lovakkal való ellátása, a megyén átvonuló csapatok élelmezése, a lőpor gyártásának megszervezése, a tisztek kihágási ügyeinek nyomozása és megítélése. A katonai raktárak készletének számontartása. A katonai kórházak és ispotályok felállítása, felszerelése és működésük ellenőrzésének gondja ugyancsak a főbiztos vállán nyugodott. Gondoskodnia kellett továbbá a rokkant katonák “nyuggarassal” (segéllyel) való ellátásáról is.2
És mindezeken túl a hadrakelő nógrádi nemzetőrségbe “beteges állapota” ellenére önmagát is besorozta 1848 júliusában.3
A kutatások feltárták Madách Imre katonai főbiztosi működését Nógrád megyében. Előkerült a főbiztosi irattár Madách által lajstromozott gyűjteménye és számos egyéb adat, amelyek meggyőzően bizonyították, hogy Madách Imre kiemelkedő, önzetlen és munkabírását meghaladóan áldozatvállaló harcosa volt a forradalomnak és szabadságharcnak, majd a függetlenség reményével induló 1861-es politikai mozgalomnak.
E dokumentumokat, amelyek elégségesnek látszottak Madách 1848-49-es szerepléseinek valósághű ábrázolásához és a hamis Madách-legendával való végleges és teljes leszámolásra, néhány egyéb családtörténeti okmánnyal együtt a Nógrád megyei Múzeumi Füzetek szerkesztősége 1964-ben könyv alakban is megjelentette.4 Azt hihetnők, hogy a kiadvány a tudományos felfogásban azonnali változást hozott, és a köztudat formálásában is elindított valamit a hitelesebb, a méltóbb irányban.
Sajnos a várt eredmény alig-alig mutatkozott. Szomorúan kellett tapasztalnunk, hogy a mélyen és szerte gyökerező öreg fát egy-két fejszecsapással nem lehet ledönteni. De ne az említett okmány-publikáció szerzőjének esetleg elfogult véleményét hallgassuk, hanem idézzünk inkább egy 1983-ban megjelent munkából:
“Az ember azt hihetné, hogy az okmányszerű ellenbizonyítékok a szenzáció erejével hatottak.
Nem így történt.
Szerb Antal 1935-ben még tömören azt írja ma is sokat forgatott Magyar irodalomtörténetében, hogy Madách »a szabadságharcban betegsége miatt nem vett részt«, Sőtér Istvánnak a Madách-kérdésben köztudatot formáló könyve, az Álom a történelemről 1965-ben így ír: »Betegsége akadályozza meg Madáchot abban, hogy részt vegyen a szabadságharcban.« Mindez még érthető, bár a későbbi kiadások legalább egy erre vonatkozó kiegészítő lábjegyzetet megérdemeltek volna.
A nemzeti köztudatban kirajzolódott Madách-képnek ez a lényeges vonása azonban, úgy látszik, kiirthatatlan. Madách Imre szabadságharc alatti szerepéről - másfél évtizeddel később -, az 1980-as gimnáziumi irodalomtörténetben még mindig csak ez áll: »A szabadságharc is betegágyon érte, s így fegyveresen nem vehetett részt a küzdelemben.”5
A gimnáziumi tankönyv későbbi “javított” kiadásában - amelyből ma is tanulnak a középiskolás diákok! - a következőket olvashatjuk: “Súlyos szívbaja remeteségre kényszerítette, s így nem vehetett részt a fegyveres harcban, de annak kimenetele közvetlenül érintette.”6
Az említett szomorú példák mellett azonban kicsiny eredményeknek is örvendhetünk. Annak például, hogy Madách szülőföldjén, a nógrádi iskolákban nem a hibás tankönyvekből tanítják Madách életét, és annak is, hogy az 1964-ben publikált iratok éreztették hatásukat néhány kivételesen értékes Madách-tanulmány megalkotásában, dr. Kerényi Ferenc és dr. Spáczay Hedvig munkáiban. S a köztudat is talán kicsit többet ismert meg máig - éppen ezen iratok segítségével - Madách küzdelmeiből.7
De ezek az eredmények, bármily örvendetesek is, szinte eltűnnek a gondatlanságból, mulasztásból, tudatlanságból, egyszerű kényelemből vagy túlzott hagyománytiszteletből gyúrt óriási Madách-torzó árnyékában. Ezért újra és újra, minden alkalommal és helyen, ahol erre lehetőség adódik, fel kell idéznünk 48 Madáchát és Madách 48-át. Ezért esett választásunk ma is erre a témára.
*
A cselekvés ideje Nógrádban 1848. július 20-án érkezett el. E napon ült össze a megye Bizottmánya, hogy határozzon “nemzeti őrsereg” felállításáról. A nemzetőrség felállítását Mészáros Lázár hadügyminiszter rendelte el, miután “a déli határ széleken újabb időben fejlett események nagy számú hadierő felállítását” igényelték, s ezen igény jóval meghaladta a rendes katonaság létszámát.
A Nógrádban felállítandó nemzetőrség gyülekezési helyéül Vácot jelölte meg a miniszter. Innen gőzhajón Bajára, majd pedig Ó-Kanizsára, a hadbavetés színhelyére tervezték szállítani a sereget, a miniszter által meghatározandó időpontban.8
Lelkes és emelkedett hangulatban született meg az egyhangú döntés: “Az eddig csak mellék hírek szerint értésül esett, jelenleg pedig már hitelesen tudomásul jött azon események, mellyek hazánk alsó vidékén a még zsenge magyar szabadság, egyenlőség és testvériség, derüvel, s egy minden polgárt boldogító dicső jövővel kecsegtető egét terhes borúval vonják be […] midőn már e sok viszontagságok között 8. századon túl híven megőrzött hazát valahára független tulajdonul bírhatjuk, s a nemzet jövendő boldogsága, vagy boldogtalanságának kulcsát önmaga tartja kezében […] elhatároztatott: hogy miután a haza mindnyájunké és mindenikünké egyenlőn […] az összeírásokba foglalt öszves nemzetőrség, egyházi személyeket és zsidókat sem kímélve, a megyei összes tiszti kar is magát önkényt felajánlván […]”9
A nemzetőrség felállításáról hozott határozat intézkedéseket tartalmazott a megyei ügyvitel folyamatosságáról is, amelyet a hadrakelésre egészségi okokból alkalmatlan tisztviselőkkel kívántak biztosítani. A “hon maradók” közé osztották be “beteges állapotánál fogva” Madách Imre katonai főbiztost is.10
Madách Imre azonban elutasította a felmentésére tett javaslatot, és “beteges állapota mellett is magát elmenetelre felajánlván” mint katonai főbiztos önmagát sorozta be a hadba vonuló nógrádi nemzetőrség tagjai közé.11
A nemzetőrség felállításáról intézkedő megyei határozat megszületése és a hadba vonulás feltételezett, augusztus elsejére várható időpontja között csupán tíz nap maradt a sereg összeírására és felfegyverzésére. Ez a tíz nap emberfeletti munkát követelt mindazoktól, akiknek hivatalból vagy külön megbízás alapján a határozatot végre kellett hajtaniuk. A munka oroszlánrésze, természetszerűen, a katonai főbiztosra, Madách Imrére jutott. Az ő irányítása alatt működtek az újoncokat összeíró és az élelmezést biztosító bizottságok, és a fegyverzet előteremtésére a megye egész területére kiküldött biztosok.
A fegyverzet terén mutatkozott a legtöbb hiányosság. Szó sem lehetett arról, hogy a kiállítani szándékolt 800 főnyi sereget lőfegyverrel szereljék fel. Ezért a határozat elrendelte, hogy: “[…] a nemzetőrsereg, ha rendes fegyverek kiszolgáltatása lehetséges nem volna, legalább kaszákkal, csákányokkal, buzogányokkal, vagy egyéb használható fegyverekkel megyeileg annak idején megtérítendő költségre, elláttassék, mely fegyverek az őrsereg visszaérkezésével, megyei fegyvertárba beteendők lesznek.”12
Négy század - a füleki, a losonci, a szécsényi és a balassagyarmati (ez utóbbi kötelékébe tartozott Madách Imre is) - alkotta a nógrádi nemzetőrséget. A függetlenségi harc ezen ifjú seregének egy igen érdekes sajátossága volt: parancsnokait választás útján jelölték ki. Minden század vezetésére egy kapitányt, egy fő-, két alhadnagyot, két őrmestert és tizenkét káplárt választottak. Meghívtak továbbá az egységekhez olyan “népszerű embereket” is, akiknek jelenléte és buzdítása kedvezően hatott ki a nemzetőrség öntudatának és harci szellemének növekedésére.13 A toborzás és felszerelés alatt álló nógrádi nemzetőrség igazi felkelősereg volt: szent elhatározással, a hazáért halni kész nagy indulatokkal, de fegyver nélkül. A katonai főbiztos Madách ismételten felhívással fordult a losonci és kékkői főszolgabírókhoz a nemzetőrség szükségfegyverekkel való felszerelése tárgyában.14 Ő maga számos nemesi család otthonát kereste fel, hogy családi fegyvergyűjtemények anyagával egészítse ki a felkelők silány fegyverzetét.15 
Még javában folyt a nemzetőrség felszerelése, amikor újabb utasítás érkezett a hadügyminisztertől: a nógrádi nemzetőrséget várakozási állományba helyezte. A hadügyminisztérium nemcsak a nógrádi nemzetőrség hadba indítását halasztotta el ekkor, hanem ideiglenesen lemondott valamennyi észak- és kelet-magyarországi megye felkelő seregének hadba indításáról. A főbiztosnak, e parancs értelmében, a nagy tömegben - bár nem teljes létszámban - összegyülekezett nemzetőrök elbocsátását és rendben történő hazatérését kellett biztosítania.
A had- illetve felkelősereg toborzásával és felszerelésével járó katonai főbiztosi feladatok mellett Madách Imrére néhány egyéb, 1848 márciusa után nyert megbízás teljesítése is hárult. 1848. március 24-én megválasztották a közrend és az új törvények - “mellyek az eddig nyomasztó állapotban sínylett ország földmívelésének, kereskedésének s átalyában minden egyes lakos jólétének virágzóbb állapotba tételét célozzák” - rendelkezéseinek megtartásán őrködő bizottság tagjául.16 Ellátott továbbá esetenként a polgári közigazgatás körébe tartozó feladatokat is, mint például az osztoztató bíró tisztét családi vagyonelkülönítési perben.17
A nyárutó 1848-ban visszafordította a főbiztos teljes figyelmét és minden erejét az újabb toborzásokra. Balassagyarmaton 1848. szeptember 18-án tárgyalták a miniszterelnök toborzásról szóló rendelkezését. Ez alkalommal a megyei tisztikar - okulva az első toborzás tanulságaiból - a “miniszter elnöki fölhívást hódolattal fogadni és teljesíteni elhatározta”, de a végrehajtás körülményeinek megbeszélése végett küldöttséget menesztettek Pestre, a kormányhoz. “Nehogy azonban ezen küldöttség a fölvilágosítással visszatérve a további intézkedésekre a megyei közönséget készületlenül lelje, szükségesnek tartatott akként intézkedni, hogy másod alispán elnöklete alatt Prónay Károly kapitány, Madách Imre, Sréter Horácz, Bekény János és Plachy Ferenc öszve ülvén az egész megyét kerületekre felosszák.”18 Az egyes kerületekből - a határozat értelmében - behívatták a lelkészeket, a tisztviselőket és többet “a nép, a volt zsellérek közül” abból a célból, hogy a felsorolt személyek megmagyarázzák nekik az ország válságos helyzetét, s hogy e súlyos körülmények között elmélyítsék a honfiúi keblekben a haza és “a szabadság szent eszméje iránti kötelességérzetet és felelősséget”19
E tevékenységben Madáchnak egy teljesen új oldalát fedezzük fel. 1848 eseményeinek eddigi sodrában láttuk őt katonai toborzóként, a felkelősereg felfegyverzésén fáradozó főbiztos nehéz szerepében, a közrendi bizottság tagjaként, és 1848 őszén, íme, megismerjük a politikai felvilágosító posztján is, aki nemcsak a rendeletek zord betűjével, hanem az értelemmel és az érzelemmel is megkísérelte a nemzet ügyét szolgálni. Sajnos, nem a remélt eredménnyel. Ez azonban a legkevésbé múlott Madáchon. Mert miután “a megkívántató mennyiségű újoncok kiállításának gyakorlati sikerbe vétele, s a módoknak alkalmazása összves megyei közönség által célszerűleg eszközölhető nem lévén, egy teljes hatalommal felruházott választmány, mely a miniszteri rendeletben foglalt utasítás sinór mértéke szerint fog eljárni, kiküldetik […]”20 Az újoncállítás kérdésében teljes hatalommal felruházott, de az érvényes határozathoz legalább három tag jelenlétét megkívánó választmány tagja volt - heted magával - Madách Imre is.
Az őszi toborzás Nógrádban, amint az ország más vidékein is, vontatottabban haladt, mint első alkalommal, július folyamán. Több ok mellett legfőként az hátráltatta a második felkelősereg kiállítását, hogy az első alkalommal besorozott vagy önként zászló alá álló nemzetőröket alig, hogy bevonultak, nyomban el is bocsátották. Ily módon az ország veszélyeztetettségét hirdető felhívások megalapozatlanoknak tűntek az emberek előtt, és amikor másodszor is ugyanezen indoklással hangzott el a harcba hívó szó, sokan nem vették komolyan.
48 őszi feladatait gyarapította még a hadi adó nyári hónapokra eső összegének elszámolása. E feladatot Döbrentei Gábor országos főbiztos rendeletére november 20-i határidővel kellett a megyei főbiztosoknak és a hadi adószedőknek elvégezniök.21 Madách e munkát Szerémy Antal főhadiadószedővel osztotta meg.
További segítséget nyújtott Szerémy Antal a főbiztos Madách Imrének a lovas nemzetőrség felszerelésében. Lovas nemzetőrség felállításáról a Nógrád megyei Választmány 1848 decemberében hozott határozatot,22 majd gerillacsapatok létrehozásáról döntöttek. A két fegyveres egység szervezését és felszerelését azonnal megkezdték és párhuzamosan végezték. A lovas nemzetőrség fegyverekkel való ellátása érdekében Madách még a megyei szolgálattevő hajdúkat, huszárokat és csendbiztosokat is “levetkőztette”, akár udvari, akár külső szolgálatot láttak el. A tőlük bevont fegyvereket haladéktalanul a lovas nemzetőrség rendelkezésére bocsátotta. E csapat felfegyverzésére a megye 10.000 pengőforint “álladalmi” kölcsönt is felvett. Ennek mikénti felhasználása, ugyanúgy, mint a hátaslovak élelmezése, ismét a főbiztos feladata volt.23
A lovas nemzetőrség felfegyverzésével párhuzamosan folyt a gerillacsapat szervezése. A gerilla harcmodornak Kossuth igen nagy jelentőséget tulajdonított. 1848. november 7-én és 11-én kelt levelében fordult Görgeihez, kérve, hogy serege hadműveleti területén szervezzen gerilla egységeket. Görgei - ellentétben Kossuth és a szabadságharc többi katonai vezetőjének véleményével - harci érték szempontjából nem becsülte sokra a gerillákat. Kicsit talán még tehernek is érezte a harci tapasztalatokkal nem rendelkező, kiképzés nélkül és hiányos fegyverzetben zászló alá gyülekező szabadcsapatokat. E véleményét fejezte ki a nógrádi gerillákkal kapcsolatos döntése is.
A nógrádi gerillák 1849. január elején hadrafogható állapotban várták bevetésüket. Horváth Elek első alispán a megyei Választmány utasítására felkereste a megye területén átvonuló Görgei Artúr tábornokot, és felajánlotta a nógrádi gerillák haderejét. Görgei azonban nem tartott igényt a gerillákra, csupán fegyvereiket, ruha- és egyéb hadfelszerelési tárgyaikat kívánta átvenni, megjegyezve, hogy: “az önkéntes csapatok hadi szolgálatánál nagyobb haszna van az országnak, ha a hadiszerek rendes, fegyelemre szorítható kezekbe tétetnek le.”24
Ezen eset kapcsán ismét láthatóvá váltak azok az ellentétek, amelyek a kormány és hadsereg némely vezetője között feszültek. A hadsereg, immár másodízben, visszautasította a felkelő nép vagy a besorozott újoncok segítségét, és az igen nagy erőfeszítéssel felszerelt csapatok leszerelését és szélnek eresztését javasolta, ami a toborzás, az újoncozás és a hadfelszerelés nagy művét teljesen lejáratta - sőt nevetségessé tehette volna a lakosság szemében. Nógrád megye vezetői ezért úgy határoztak, hogy: “újabb kormányrendelet vételéig a nemzetőrségnek mozgóvá tétele felfüggesztetik, a magukat felajánlott önkéntes mozgó csapatok (ti. a gerillák) pedig kimozdítás nékül, jelenlegi alakulási állapotban tartandók.”25
E kényszerűségből hozott felemás határozat azt jelentette, hogy a nemzetőrség és a gerilla egységek együttmaradtak ugyan - és ezáltal megőrizték a toborzás és hadfelszerelés komolyságának látszatát -, ugyanakkor azonban mégiscsak tétlenségre kárhoztatva szemlélték a császári csapatok előnyomulását a megyehatárok felé. Az osztrák hadsereg 1849. január 16-án érte el a megye székhelyét és annak környékét. Madách e szomorú esemény alkalmával nem tartózkodott Balassagyarmaton. Az oroszi magtárból széthordott értékek számbavételével foglalkozott, megfelelően a Választmány 1849. január 15-i utasításának, helyszíni vizsgálat alapján. Orosziból már nem is tért vissza a császáriak által elfoglalt megyeszékhelyre, hanem családi birtokára, Csesztvére vonult vissza. Ekkor, az osztrák megszállás napjaiban következik be az a viselkedésforma - a közügyektől való elfordulás -, amit sajnálatos tájékozatlanságból Madách egész 48-49-ére jellemzőnek jelentettek ki.
Madách az osztrák által megszállt megyében nem kívánt katonai főbiztosként tevékenykedni. A megszállók által hivatalba helyezett hatóság 1849. február 2-án, tehát több mint két héttel az osztrákok Balassagyarmatra történő bevonulása után, visszarendeli Madáchot a megye központjába,26 ám a volt főbiztos a katonai ügyek intézését visszautasította. Nógrád megye 1849. évi első osztrák megszállásának idejéből, tehát január 18. és április 11-e között, főbiztosi hatáskörben mindössze két jelentéktelen ügyet intézett el, március 20-án illetve 25-én, olyan ügyeket, amelyek a katonai kiadások és fuvarok 1848 telére vonatkozó elszámolásához szolgáltattak adatokat, és elintézésüket még a megye forradalmi igazgatása rendelte el.
A katonai ügyekben való együttműködés elutasítása miatt a királyi biztossá kinevezett báró Majthényi László Madách Imrét az árvaügyi bizottságba osztotta be. A bizottság hét tagból állt, és az árvák személyi és vagyoni ügyeivel foglalkozott. Ezt a megbízást Madách a főbiztosi beosztás helyett és nem mellette végezte.
Belitzky János idézett tanulmányában úgy értékeli Madách Imrének az árvaügyi bizottságba történő beosztását, hogy ezzel az újabb hivatallal növelte részvételét az osztrákok által életrehívott megyei hatóság munkájában.27 Pedig, mint láttuk, itt is arról van szó, hogy Madách az osztrák megszállás idején először távozik a megye székhelyéről, kifejezve ezzel, hogy semmiféle együttműködésre nem hajlandó. Majd, midőn hatalmi szóval visszarendelik, nem hajlandó olyan beosztást vállalni, amellyel a legcsekélyebb mértékben is árthatna a haza ügyének. Olyan munkakör, amely a hatalom jellegétől függetlenül humánus és hasznos volt, s amelyet még labanc igazgatás alatt is becsülettel el lehetett látni, az elsősorban az árvaügyek intézése volt. S nem véletlen, hogy az árvagyámok egyike éppen Madách.
A főbiztos tehát 1849 elején - ellentétben Belitzky állításával - beszüntette tevékenységét. De korábbi munkájának gyümölcse éppen ezekre a számára tétlen napokra érik be. Az a gerilla-csapat hallat magáról, amelynek toborzásában és felszerelésében Madách oly kiemelkedő feladatokat vállalt: 1849. február 23-án az osztrák sereg hátában Debercsénytől Szécsényig erős gerilla-támadás történt. Gerilla-akciók voltak Losonc térségében is. Nevezetes a losonci rajtaütés, melynek egyik vezetője, Bory Miklós, igen közel állt a Madách-családhoz. És a gerilla-sereg, amelyet a katonaság kötelékébe annak idején nem fogadtak be, ám Nógrád katonai elöljáróinak bölcsessége folytán mégis együttmaradt, április 11-én a honvédek oldalán résztvett Balassagyarmat visszafoglalásában.
Ettől kezdve Madách újra a szabadságharc küzdő katonája.
1849. június 6-án a forradalom és szabadságharc egyik legdrámaibb, legradikálisabb és legbátrabb hangú kiáltványát írta alá, amelyben fegyverbe szólította a dél-nógrádi községek népeit a közelgő orosz hadsereg ellen.
“Nagy Oroszi Városa, Horpács, Berinke, Berki Terecske községi Bíróinak s közönségének!
Az elűzött zsarnokság, alávaló ármánya utolsó segéd eszközéhez készül folyamodni; az embertelen Oroszt akarja nyakunkra hozni […] Most akarja nyakunkra hozni, hogy az alig felszabadult ország rá ne érjen megerősödni, felvirágozni. De a magyar nép eddig is megmutatta áldozat készségével, hogy érdemes a szabadságra, melynek nehéz harcait kell előbb kivívni, hogy édes gyümölcsét élvezhessük, bízik hát Istenben a magyar kormány és véle minden igazmagyar, hogy ezen bajon is szerencsésen keresztülvezet, ha a többi bajon keresztül vezet, csak önmagunkat ne hagyjuk el, ezt pedig nem fogjuk tenni […] Hadseregünk nagy és vitéz, ha a nép is gyámolítja, győzhetetlen. A kormány tehát a betörés esetére általányos népfelkelést rendelt és az előkészületeket mindjárt sikerelni parancsolta, hogy ha az eset beállna, készen legyünk, ne akkor kapkodjunk mindenhez. Ezen előkészületek tételére a megye választmányokat rendelt, kik mindenről a helyszínén fogják a népet a teendőkről kitanítani, felvilágosítani, s a szükséges összeírást megtenni itt közlöm a megjelenési időt minden helyen a végből, hogy akkorra a lakosság legnagyobb része szoros felelet terhe alatt összegyűljön, s az összeíró választmány működését elősegíteni hazafi sőt emberi kötelességének ismerje. Megjelenik a küldöttség
Nagy-Orosziban	Jún. 11-én dél 11 órakor
Horpácson	Jún. 11-én d. u. 4 órakor
B. Berinke	Jún. 11-én d. u. 6 órakor
Berki	Jún. 12-én dél 10 órakor
Tereskén	Jún. 12-én d. u. 4 órakor
Csesztvén	1849. jún. 6-án
										Madách Imre sk.
								kiküldött választmányi tag”.28
1848 júliusa óta ez alkalommal immár ötödször végzi Madách a hadfelszerelés munkáját, amely talán a legnehezebb volt azon feladatok sokaságában, melyekkel a viharos napok terhelték meg gyenge vállait. Ezúttal mint sorozóbiztos toboroz a megye déli területén, ahol korábbi - katonai főbiztosi - működése során már több ízben megfordult és ahol - lakhelye révén - ismert és megbecsült vezető férfia a megyének, a forradalmi közigazgatásnak. A cári csapatok betörésének híre családi birtokán, Csesztvén éri. Innen bocsátja hát ki idézett felhívását, melynek minden mondatából árad a forradalmár, a szabadságharcos bátorsága és eltökéltsége, de árad a politikus bölcsessége és sugárzik a haza iránti rajongó szeretet érzése. Ugyanakkor mély felelősségérzettől áthatott, mélységesen emberi dokumentum ez. Nem a hatalom pozíciójából parancsol, hanem hazafiúi és emberi érzésekre hivatkozik, nem vak engedelmességet követel, hanem felvilágosítást ígér, azt, hogy a népet, melytől a haza a segítséget várja, “kitanítják” teendőit illetően, és “felvilágosítják” a valós helyzetről.
Az idézett okmány szinte egymagában is képes meggyőzően ábrázolni 48-49 Madáchát, és egymagában is képes meggyőzően cáfolni azon megállapításokat, melyekkel az utókor csúfította el Madách életének legdicsőségesebb korszakát.
A szabadságharc szolgálata Madách számára nem ért véget Világossal. Ő azok közé tartozott, akik hittek egy új szabadságharc eljövetelében, és a bukás után nyomban keresni, kutatni kezdték az új szabadságharc lehetőségét. Feltétlenül kapcsolatban állott Madách eme meggyőződésével az a tény is, hogy 1849 őszén alsósztregovai birtokán két titkos fegyverraktár is létesült. “A magyar uralom Nógrádban csak szeptember 29-én, több mint másfél hónappal a világosi fegyverletétel után ért véget […] Salgótarján vált a színterévé a Kemény Károly, Ujházy Lajos, Pokorny Lajos honvédtisztek vezetése alatt álló gerilla őrsereg feloszlatásának. Szeptember 29-én szomorú aktusra került sor a faluban. A környékről Salgótarjánba visszavonuló magyar katonai erők itt rakták le a fegyvert. Vezetőik parancsára a gerillák mintegy 1300 fegyvert kocsira raktak, és titokban a megye különböző helyein lévő rejtekhelyre szállítottak […] A salgótarjáni fegyverletétel bizonyos lehetőséget nyit Madách Imre, a költő politikai állásfoglalásának további kutatásához […] amely arra utal, hogy Madách már 1849-ben kapcsolatban állt azokkal, akik el voltak szánva egy új fegyveres harc kirobbantására. Nem lehet ugyanis véletlen az, hogy a salgótarjáni fegyverekből, melyeket a legnagyobb titokban szállítottak el a megye különböző vidékeire, Madách sztregovai birtokára is vittek. A fegyverek elrejtése nyilván előre átgondolt, megbeszélt tervek szerint történt. Szeptember 29-én három katona, három lovaskocsin az alsósztregovai újvilági pusztán lakó Jurcsányi Pál csősz házában rejtett el 133 db fegyvert. A zuhogó eső miatt voltak kénytelenek a fegyvereket ideiglenesen itt elhelyezni, másnap éjjel azonban továbbvitték azokat […]”29 egy Madách szőlejében lévő pincébe.30 A másik rejtekhely a sztergovai kastély közelében lévő kerti lak volt. Balogh Károly, Madách nővérének unokája így írt a kerti lak titkáról: “Mélyen a kert ölén - kőrisfák és bódító illatban virágzó hársak lombjai közül nádfedelű házikó kandikált elő. Ez a kis ház az akkori divat ízlésében épült »ermitage« volt. […] Kedvenc tartózkodási helye volt ez nagybátyámnak a nyár folyamán […] De volt a kerti laknak a köztudat előtt titokban maradt rendeltetése is. Mikor egyszer - az ötvenes évek vége felé - leszedték az »ermitage« korhadozó zsuppfedelét, a szabadságharc után elrejtett lőfegyverek nagy halmazát találták ott.”31
Azt sem tekinthetjük véletlennek, hogy a bujdosó gerillavezérek éppen Madáchnál kerestek menedéket 1849 őszén. Annak a lovas gerillacsapatnak - melynek felfegyverzésében 1848-49 fordulóján Madách is résztvett - két vezetőjét bújtatta a császári csendőrség elől Madách Imre. Gracza Antal és Záhony István volt kántortanító, gerillavezérek Csesztvén rejtőztek mindaddig, amíg alkalmasnak ítélték a helyzetet arra, hogy Kossuth után induljanak emigrációba.
Ezen utóbbi adatok nemcsak teljesebbé teszik Madách 48-áról felvázolt képünket, hanem azt is sugalmazzák, hogy Madách Imre személyében ne csupán egyet tiszteljünk 1848-49 töretlen hitű és akaratú harcosai közül, hanem ezek sorában is a legnagyobbak között emlékezzünk a törékeny és mégis annyira erős emberre.

Jegyzetek
1.	Kerényi Ferenc: Huszonöt év a Madách-kultusz történetéből. In. A Nógrád Megyei Múzeumok Évkönyve. 1990. 125-131. l.
2.	Hadtörténelmi Múzeum. 1848-49-es nyomtatványok: 35.718. - 1848. május 1. Utasítás Zemplén megye katonai főbiztosa részére. A katonai főbiztos feladatköre - lényegtelen módosításoktól eltekintve - valamennyi megyében azonos volt.
3.	Nógrád megye Levéltára. Nógrád megye Választmányának jegyzőkönyve: 1848-1141.
4.	Dr. Krizsán László: Dokumentumok Madách Imre élettörténetéhez. Balassagyarmat, 1964. Nógrád megyei Múzeumi Füzetek 9. sz.
5.	András László: A Madách-rejtély. Bp., Szépirodalmi Könyvkiadó, 1983. 108. l.
6.	Irodalom a gimnázium II. osztálya számára. Bp., 1980. 387. l.
7.	Vikol Katalin: A politikus Madách. 160 éve született a Tragédia írója. Magyar Nemzet, 1983. január 21.
8.	Nógrád megye Levéltára. Nógrád megye Bizottmányának jegyzőkönyve: 1848-1107.
9.	U. a.
10.	U. a. 1141.
11.	U. a.
12.	U. a.
13.	Nógrád megye Levéltára. Vegyes iratok: 1848. (Főbiztos 1159.); Nógrád megye Választmányának jegyzőkönyve: 1848-1220; 1297.
14.	Nógrád megye Levéltára. 1848-49. évi vegyes iratok.
15.	Nógrád megye Levéltára. Madách Imre főbiztosi iratai: 1848. sz. n.
16.	Nógrád megye Levéltára. Nógrád megye Választmányának jegyzőkönyve: 1848. március 24.
17. 	U. a.: 1848. szeptember 4.
18.	U. a.: 1848 szeptember 18.
19.	U. a.
20.	U. a.: 1848. szeptember 21.
21.	Krizsán L., i. m. 21-22. l.
22.	Nógrád megye Levéltára. Vegyes iratok: 1848. (Főbiztos, sz. n.)
23.	U. o.
24.	Idézi Belitzky János: Adatok Madách Imre 1849. évi Nógrád megyei közigazgatási tevékenységéhez. Palócföld, 1971/4. sz. 52. l.
25.	U. o.
26.	Jankovich László másodalispán utasítása Madách Imréhez. 1849. február 2. Balassagyarmat. (Magyar Országos Levéltár. Madách család levéltára 1849. [P 481. 30. cs.]) A levél címzésén szereplő Csesztve helymegjelölés igen fontos, mert cáfolja azt a véleményt, mely szerint Madách az osztrák megszállás után is Balassagyarmaton maradt, és korábbi főbiztosi hatáskörében kiszolgálta az osztrák hadsereget.
27.	Lásd Belitzky János idézett tanulmányát.
28.	Szabó József Madách-gyűjteménye. Győr, Xántus János Múzeum.
29.	Dr. Szabó Béla: Salgótarján a kapitalizmus uralkodóvá válásának időszakában című tanulmányát idézi dr. Spáczay Hedvig: Madách Imre hadbírósági perének nyomában c. munkájában, a Nógrád megyei Múzeumok Évkönyve IX., 1983. évi kötetének 98-99. lapján.
30.	Nógrád megye Levéltára. Megyefőnöki iratok: 1850. május 2. - 2454. sz.
31.	Balogh Károly: Madách az ember és a költő. Bp., 1934. 124. l.

Nagy Ervinné

Madách Imre rajzmestere
A XIX. század első felében fokozott érdeklődés indul meg a művészetek iránt. A nemzet csinosodásának igénye először az irodalomban kap hangot Bessenyei és Kármán törekvései nyomán, de ezzel szinte egyidejűleg a képzőművészetek iránti érdeklődés is fellendül. Az irodalom vezéralakjai, elsősorban a széphalmi mester, Kazinczy a külföldi minták követését szorgalmazzák. “A szép tudományok és ízlés dolgában annál tökéletesebb a szív, minél közelebb járulnak a Classicusok példájához”1 - írja Kazinczy. Shakespeare, Schiller és a népszerű Kotzebue sorai nem kis mértékben beépülnek nevezett szerzőink műveibe. A képzőművészetekre még fokozottabban jellemző ez: “Originált műveket nem lehet reményleni, mert sem ízlés, sem anyag és színek (?) nem olyanok még, amilyeneket kívánni a nagy művekben kell.”
Ekkor indul meg a művészeti ágak differenciálódása, teljes szétválása. Kazinczy még kívánatosnak tartja, hogy a festő, ha “festővé kívánja magát tenni, nemcsak festékeket keverni kell tudni, hanem Winkelmann és Mengs írásait is olvasni. S mi a festő a mai időben, ha Virgilből nem tudja, mi volt Laucoon…”2 A képzőművészet és irodalom összetartozását sürgeti: “A Művész nem Művész, ha nem poeta.”3 Ennek az elvárásnak felel meg a festő-író Kisfaludy Károly, akiről Vayerné Zibolen Ágnes megállapítja: “irodalmi ismeretei segítették képeinek, illusztrációinak kiválasztásában.”4
A külföldi mesterek mintáinak elfogadása, esetenként utánzása, sőt másolása elfogadott magatartás lesz: “nem tehetünk jobbat, mintha idegen nagy munkákat, statuákat, festéseket, kópiákban vagy rézmetszetekben megszerezzük s másolgatjuk s ezáltal kezünket […] szemünket formáljuk.” A Kazinczy által elfogadott elnéző magatartást az idő lassan túlhaladja és az eredetiség igénye kiszorítja. De véleménye az adott korra jellemzővé válik, közízlését határozza meg.
A szépművészetek összefonódása, a festői-írói magatartás Kisfaludy Károly életművében válik teljessé. Műkedvelőként foglalkozik festészettel Jókai Mór, aki a szabadságharc bukása után Tardonán “megfestette Tardona látképét, Örénykövet, a pálosok kolostorát, vagy húsz akvarellt s neje Laborfalvi Róza képmását is - emlékezetből. Gyermekkori rajza az olajágat hozó galamb.”5 A széphalmi mester, a kor képzőművészetének legfőbb ismerője és kritikusa maga is festett néhány tájképet Pannonhalmáról. A tokaji hegyet ábrázoló képe pedig rézmetszetben jelent meg Igaz Sámuel (1822) zsebkönyvének címlapján.6 Emlékezetes rajzokat készített Petőfi és Arany János is.
A kor romantikus ábrázolásának sajátos műfaja a vizuális láttatás eszközeit ötvöző illusztrált tájleírás. Alig akad író, aki ne kísérletezne vele: “Az egész literatura útnak indul, hogy ítéljen arról, amit lát vagy nem lát” - írja Pulszky Ferenc Úti vázlatában. A táj és ember kapcsolatának újrafelfedezése alakítja ezt a műfajt. Müller János lőcsei festő felvidéki tájképsorozatot készít. Joseph Fischer bécsi “képíró” és grafikus 1817 körül megalkotja tájképeit a Vág-menti tájakról. Ezt Mednyánszky Alajos báró szöveggel köti össze és megjelenteti Festői utazás a Vág folyón: Magyarországon címmel (1825).
Az útikönyvek, almanachok, divatlapok, illusztrált zsebkönyvek a műveltebb városi polgárhoz és a nemesi kúriákba is eljutottak. A képes ábrázolásnak ez a tömeges méreteket öltő divatja új polgári foglalkozást teremt. A házaló piktorok, a gyors előmenetelt ígérő rajzmesterek életútja ritkán vezetett el a magasabb művészetig. “Jórészük nem is lett több, mint átlagos rajzoktató, és örökre búcsút mondott a múzsáknak.”7 A tehetségesebbek - a hazai lehetőségek hiányában - Bécsben működő festőiskolákban szerzik be művészi ismereteiket.
A sztregovai Madách kastély szobáit a vidéki nemesi igényeket kielégítő képek, portrék, olajmásolatok, illusztrációk díszítették. Így Majthényi Anna fiatalkori képe, Madách Mária miniatúrája és a 12 hónapot ábrázoló akvarellek,8 melyeket a családi hagyomány Majthényi Annának tulajdonít. A könyvtárban ott volt már Mocsáry Antal nógrádi monográfiája, melynek 14 várrajzát Lántz József kékkői mérnök és Schmidt készítette.9
Amikor 1837 őszén Madách Imre testvéreivel - Károllyal és Pállal - felköltözik Pestre, hogy tanulmányaikat folytassák, már működnek azok a műkereskedések, antikváriumok, ahol festményeket, kottákat, tájillusztrációkat lehet kapni. A Szervita téri Wagner József műkereskedésének kínálatát Pulszky Ferenc leírásából ismerjük. Madách Imre - egyik levelének tanúsága szerint - a budai antikváriumba Schmidt műkereskedőhöz járt.10
A Széna téri “fiók Sztregova” lakói - a Madách fiúk - a korabeli művészi kínálatnak, a már említett színvonalnak megfelelő széles kínálatával találkoztak, ami felkelthette érdeklődésüket. Madách Imre levelezéséből kitűnik: kottát, folyóiratokat, könyveket vásárol, sürgeti, hogy küldjék el “rajzoló formáit”.
A formálódó, polgárosodó nemesség életformájában, igényeiben alkalmazkodik a fellendülő kulturális élethez. A jobb neveltetéshez már polgári és középnemesi szinten is hozzá tartozik, hogy “értsenek egy kicsit a rajzoláshoz, akvarell és gouache-festéshez.”11 Azokban a családokban, ahol gondot fordítottak a nevelésre, gyermekeik mellé rajztanárt, zongoramestert és francia nyelvmestert fogadtak. A mágnás családok számára ez elengedhetetlen követelmény, de a középnemesi famíliák - gyakran súlyos anyagi áldozatokat is vállalva -, hogy rangjukhoz méltó neveltetésben részesítsék gyermekeiket, ragaszkodtak a kialakult igényekhez. A művészetek elsajátítása azonban csak külsőség maradt: műkedvelői szinten megrekedtek. A tehetségesebbek is többnyire dilettánsok maradtak. Hiszen számukra ez nem foglalkozás, hivatás, hanem csupán a divatnak megfelelő szórakozás maradt. Néhány kivétel azért akadt, így művészként említik a Nógrád megyei Brunswick grófkisasszonyokat (Henrietta, Mária Terézia és Júlia). Apjuknak, a nógrádi alispánnak az arcképét Brunswick Henrietta festette meg. A portré a balassagyarmati Megyeháza dísztermében lett elhelyezve. Ismert és kedvelt karikaturista lett Andrássy Mánuel gróf is.
A Madách-fiúk nevelése sem különbözött a kor elvárásaitól. Majthényi Anna, aki nógrádi viszonyok között átlagon felüli műveltséggel rendelkezett (ismereteit a Marczibányi-család körében sajátította el Budán), mindent elkövetett, hogy fiainak a kor igényeinek megfelelő neveltetést biztosítson. A házi nevelő Spányik Antal (aki irodalmi ambíciókat is mutatott), úgy látszik kevésnek bizonyult, ezért Pesten Majthényi Anna újabb “mestereket” fogadott fel.
A francia forradalom hatása érződik azon, hogy iparos mesterség elsajátítására is kísérletet tesznek. Imre gyerekes dicsekvéssel számol be előmeneteléről: “könnyen tsinálok magam is piksiseket, srof, ‘skatulyákat, Tojástartókat”12. (Ezeket később sorra elajándékozza, borstartója azonban még az 50-es években a Madách-relikviák között szerepelt a balassagyarmati múzeumban.)
Keveset tudunk arról a Babniggról,13 a klavirmesterről, akitől zongorázni tanult. De a muzsika iránti ragaszkodása élete folyamán megőrződött. fiatalabb leánytestvére, Anna 1841-ben írja anyjának: “a zongorahúrokat szerezzék be, mert Emike szeret zongorázni, és Sztregován sem lehet meg ezek híján.”14 Később (1855-ben) Huszár Anna nevelőintézetből való hazatérése után “felhangolják a zongorát”. Balogh Károly feljegyzése szerint Madách Imre szívesen hallgatja unokahúga játékát, és maga is gyakran leül a hangszer mellé. A zene iránti vonzalma élete végéig megmarad. Kálnay Nándor felidézi utolsó csesztvei látogatását 1864 őszén. Madách a nap egy részét a zongora mellett töltötte “elmélyülve játszva azon.”15
A zene jelképes megtisztító ereje költészetében is szerepet játszik: “S kivált, ha még dalt hallok és zenét […] / A rezge hangon messze múltba szállnék. / Hol napsugaras pálmafák alatt / Ártatlan voltam, játszi, gyermeteg.” A vívómester Frideric16 felfogadása már anyagi nehézségekbe ütközött: “csak a te jóságodtól függ felfogadni vagy sem” - írja anyjának. A Madách-birtokok jövedelméből nehéz fenntartani az egyre költségesebb kiadásokat jelentő háztartást. A szakácsnő, inas és házi tanító mellett most a zenetanár, vívómester, esztergályos napidíját is fizetni kell. “Ki mondhatatlanúl szomorít, hogy néked enyibe kerűlök” - válaszol 1838. V. 5-én a feltehetően anyagi gondjait felrovó anyai levélre Madách Imre. A romló anyagi viszonyok ellenére még két évig sikerül fenntartani a birtokos nemesi életforma igényeihez alkalmazkodó neveltetést. 1840 őszén az életrajzírók szerint egészségi állapota miatt, valószínűbb azonban, hogy a romló anyagi helyzet hatására költözik vissza Madách Imre és két öccse is Alsósztregovára, ahol magánúton folytatják tanulmányaikat.
A családi levelezésben, visszaemlékezésekben viszonylag sok információ maradt fenn a rajzokat, festményeket készítő Madách Imréről. A “mesterségek” közül ennek van a legtöbb máig is fennmaradt emléke: 54 rajz és 8 olajfestmény. Rajzmesterét Palágyi Menyhért adata alapján Gschwindt Jánossal szokás azonosítani.17 Az életrajzi krónika is ezt fogadja el. Pedig a családi levelezésben és egyéb elsődleges forrásokban a neve sehol sem szerepel.
Ki volt valójában Madách Imre rajzmestere? A kérdést tulajdonképpen az adat bizonytalanságát érzékeltetve Palágyi teszi fel, amikor azt írja: “Madách Imre rajztanára valami Gschwindt volt.”
A mesterek 1838 tavaszán kezdenek járni a házhoz, előre kijelölt időpontban. Erre utalnak a megjegyzések: “a mesterek már rendesen járnak.” 1838 májustól megjelennek a levelekben a rajzra, festésre történő utalások: “Egy fejet küldök rajzolataimból”, “Nincsinek egy képet”. A korai rajzok közül 1838-as jelzetű a Wolf tánc órája. Ekkor készül a Calliope is. A rajz (Calliope) a közelmúltban került elő - hosszú ideig csak közvetetett forrásból ismertük. Jelenleg az OSzK Kézirattárában a Madách-rajzok között van. 1839. jún. 17-én már azt közli anyjával: “ma kezdtem el az olajfestést.” Alig néhány hét múlva 1839. aug. 3-án már arról értesíti Lónyay Menyhértet, hogy “Sztregovát két szempontból” festi, augusztus 7-én pedig elkészíti első karikatúráját: “egy foghúzó tanárt”.
Az ekkor keletkezett, elsősorban Lónyaynak írott levelekben a festőiség, tájszemlélet változását is megfigyelhetjük.
1839-es jelzetű a Sixtus pápa képe, melyet anyjának küld ajándékba. Madách Imre legismertebb olajképe, az Ámor azon kevés képek egyike, melyen pontos jelzet található: - 1840. jan. 1-jén Madách Emők -18. Balogh Károly ifjúkori festményének tudja még a Zrínyi Miklós és Corvin János c. képeket.19
1841. június 13-án közli a Regélő a költő egyetlen (ismert) publikált rajzát, a Trencsényi másként teplici fürdők című tájismertető írásának rajzmellékletét.20
A rajzok és festmények ilyen gyakorisága alapján behatárolható a festőtanár jelenléte, melyet 1838 és 41 közé helyezhetünk el. Ha egybevetjük a kifejezetten gyermekrajzokat az 1838 májusa után keletkezett képekkel, akkor egy gyakorlattal rendelkező rajztanár jótékony közreműködését, kezenyomát tapasztalhatjuk.
A Sixtus pápa képe (1839. MAD) Raffaello Sixtus Madonnájának pápa mellékalakjáról készült jó másolat. Avatott művész kezemunkája, csupán a galléron látszik némi kezdetlegesség. (A Madách-rajzként elfogadott kép nem lehet a kezdő Madách Imre alkotása.)
Az Ámor és a Corvin János című festmények Vayerné Zibolen Ágnes közlése szerint Huszár Anna tulajdonában voltak.21 Később ismeretlen körülmények hatására Székesfehérvárra kerültek Barta István miniszteri tanácsos birtokába, aki 1925-ben felajánlotta megvételüket a Magyar Nemzeti Múzeumnak. Szentiványi Gyulát, a Művészeti lexikon szerkesztőjét kérték fel a képek eredetiségének meghatározására. Szentiványi a “Madách Emők 1840. jan. 1-jén Pesten -” jelzettel ellátott képről úgy vélekedett: “tanult, de gyenge piktor alkotásai. Mindkettő valószínűleg másolat.”22
1839 nyarán készült a több kiadványban szereplő Sztregova látképe, melyről Lónyaynak írja: “én Sztregovát két szempontból festem.” A tájábrázolás ebben az esetben eredetinek tűnik, amit a levelében bemutatott részletekkel való egyeztetés tesz egyértelművé. “Lakunk egy dombon vagyon, körülvéve egy ángol ízlésű […] kerttel, mely hegy s völgy ölén fekvén erdőt, rétet, szőlőt, aklot és tavat is foglal magában.”23 Ábrázolására jellemző: “rálátásból, felülről figyeli a vidéket, fáinak lombozata keletiesen stilizált.”24
Az elmondottakból kitűnik: Madách Imre 1838-41 között festőtanár irányítása mellett készítette képeit. Szentiványi Gyula elmarasztaló véleménye ellenére is megjegyzi: “tanult piktor”.
A költő feltételezett rajztanára, Gschwindt János 1824-ben született Pesten. Csak 1844-ben jutott el Bécsbe. ahol festeni tanult. Főleg arcképeket készített, divatos színésznők portréit (1844 Taborszky, 1845 Marra). Később 1846 és 48 között Párizsban tanult, ahol arcképeket is kiállított.25
Az adatok alapján nehéz elképzelni, hogy Gschwindt - aki 1838-ban tizennégy éves - Madách Imrét, aki egy évvel idősebb, “roham lépésben” megtanítja festeni. Még kevésbé tételezhető fel Majthényi Annáról, hogy fiai mellé inaskorban lévő festőtanárt alkalmaz. A Sixtus pápa képe, Calliope, Ámor, Zrínyi, melyek az említett időszakban készültek, gyakorlott festőtanár kezenyomát viselik. Továbbá Gschwindt képeinek témája egyetlen Madách festménnyel sem mutat hasonlóságot.
A fennmaradt eredeti források között figyelmet érdemel az 1838. dec. 11-én kelt levél. Ebben Madách Imre arról számol be, hogy nem válaszolhatott anyjának, mert a tiszttartó, Bory István akkor ment haza, amikor “Lónyay volt nálam, mindjárt utána Schwindt jött, s így lehetetlen volt.”26 A Schwindt név (Madách Imre helyesírását figyelembe véve Schwind[t]) olyan összefüggésben szerepel, ami jól elhelyezhető a további leveleiből ismert elfoglaltságok közé. Jogi előadásokra délelőtt 8-11-ig járt, délután “haza jövök” - írja - “és mesterünknek teszek eleget.” A fent idézett levélben tehát azért nem tud Bory (Istvánnal) választ küldeni anyjának, mert a tiszttartó “délelőtt” járt nála és mindjárt utána Schwind(t) jött.
A rendszeres házi elfoglaltságokat megkövetelő intelmekre válaszolva pedig arról biztosítja anyját: “a mesterek rendesen járnak, kiknél megelégedésed elnyerni igyekszem.”
Így Babnigg és Frideric után most Schwind említése a házitanítók, “mesterek” körének további bővítésére enged következtetni.
A “Schwindt” nevét említő levél után megszaporodnak a rajzokra, festésre utaló adatok. Rajzokat küld anyjának, Nincsinek, “néninek”.
Schwindt Károly festőművész és rajztanár volt Pesten. A boroszlói születésű mester (1797) második feleségével, Bizenti Zsófiával - aki szintén festő volt - Pesten, a Nádor utca és Fürdő utca sarkán levő Wenkheim házban lakott, és festőiskolát tartott fenn.27 A Nemzeti Galéria Kézirattárában található az a levél, melyben a festő unokája írja: “előkelő családok gyermekeit tanította festeni.”28 Így a két Andrássy fiút: Gyulát és Mánuelt. Andrássy Manó (Mánuel) a Madách Imre közvetlen baráti köréhez tartozó “nyolcak” egyike. Palágyi abban is téved, hogy “a nyolcak közül csupán hárman mutattak hajlandóságot a festészet iránt, úgymint Madách Imre, Lónyay Albert és Beniczky.” A sort most ki kell egészítenünk az Andrássy fivérekkel. Andrássy Manó ismert karikaturista lett. Az 1848/49-es országgyűlés tagja, de nevét “nem politikai szónoklatokkal tette ismertté ” - írja róla Lyka Károly -, hanem szellemes karikatúráival, melyeket az ülések alatt készített képviselőtársairól.
Schwindt Károly termékeny festő, képein a biedermeier stílus és a romantika történelmi témái figyelhetők meg. A korabeli műkitételeken több alkotással szerepel.
1834-ben kiállította az Idvezítő, Zrínyi, Szent Imre című olajképeket, 1840-ben pedig Ámor rózsák között című alkotását.29
A Honművész 1841. 9. évf. 38-41. számából, mely 1841. június 27-én jelent meg, értesülünk arról, hogy a hazai festők a redoute épületében szép számmal állítottak ki képeket (41 akvarellt és 330 olajképet). A kiállítók között szerepelt Markó Károly, Müller János, Gaál Gusztáv, Barabás Miklós. A 78. és 135. sorszám alatt Schwindt Károly, a 74. és 75. sorszámon Madách Pál - a költő fiatalabb testvére - két olajképpel szerepelt: Lanek romjai, Jordán melletti vidék.30 A 204. számon A. E. gróf Pest jelzettel (Gróf Andrássy Manó [Emánuel]) A pesti utcaseprő gyermek c. képe szerepel.
Különös véletlen csupán, hogy ebben a lapban (Honművész, 1841. 9. évf. 38-41. sz. 372. lapján) közli a szerkesztő Madách Imre rajzát a teplici fürdőről.31 Így a két Madách fivér, Imre és Pál alkotásáról egyazon lapban olvashatunk információt.
Schwindt képei sajnos elvesztek, megsemmisültek, de címük, témájuk és a róluk készült feljegyzések alapján megállapítható a hasonlóság - kapcsolat - Madách Imre korai és egy késői képével. Így téma szerint megegyeznek az Ámor, Zrínyi Miklós, Szent Imre című Schwindt és Madách Imre olajképek. A Szépművészeti Múzeumban a megsemmisültek listáján van Schwindt Kislány arcképe,32 mely hasonlóságot mutat Madách Imre Szőke leányával.
Vayerné Zibolen Ágnes 1964-ben a Művészet c. folyóiratban közöl rövid értekezést Madách rajzairól. Ebben jegyzi meg: “Madách Imre rajztanára nem lehet azonos a későbbi arcképfestővel, Gschwindttel.”
Radó György hívja fel a figyelmet arra, hogy Palágyi az adatközlők információit pongyolán jegyezte le, és úgy közölte. Így pl. Wolfstein helyett Wolfsbeint ír.33 Ilyen névelírás lehet a Schwindt helyett Gschwindt adata is.
Így több forrás egyezése alapján valószínű, hogy Madách Imre rajztanára Schwindt Károly volt.
Rajzmesterétől eltávolodva később gyengébb, de több eredetiséget mutató olajképeket készített. Részben családtagokat örökített meg, így Fráter Erzsikét és Madách Pált. Rajzain többnyire környezetének ismert és kevésbé ismert alakjait: Huszár Annát, Ité Ninát, a falu papjait, a családi élet szereplőit.
Hogy volt-e publikálási szándéka képeivel, erre nincsenek adatok. Az egyetlen tájrajz kivételével nem közölt képet. De ez a törekvés nem zárható ki sem Madách Imre, sem Pál esetében.
A képek alkalomszerű elajándékozása mindenesetre arra utal, hogy értékes alkotásnak tekintette azokat. Így ajándékként kerültek képei Lónyay Menyhérthez, Madách Annához, Huszár Annához stb. A fogsága után (1853) a családnak tett szolgálatokért adja a Paczolayaknak - a jelenleg is magántulajdonban lévő - Görgei álmát. Máig ismeretlen helyen lappang a több forrásból ismert Vadászjelenet.
Kb. 70 rajza az OSZK Kézirattárában, a Salgótarjáni Megyei Múzeumban, a Petőfi Irodalmi Múzeumban és a győri Xántus János Múzeumban van. Festményei a Magyar Nemzeti Múzeum, a Petőfi Irodalmi Múzeum, a balassagyarmati Palóc Múzeum tulajdonában vannak. Továbbá Szent Imre képe az alsósztregovai katolikus templom sekrestyéjében és a Görgei álma Balassagyarmaton magántulajdonban található. 
Madách Pál festményeinek nyoma veszett. Nem tudjuk, hogy más képei, rajzai maradtak-e. Különös, hogy a családi hagyomány még említést sem tesz Pál képeiről, pedig a műkitételen való szereplése nem volt jelentéktelen esemény. (A Thieme u. Becher névsorában is szerepel.) A művészi hajlam Majthényi Annával kezdődik, Imrén és Pálon kívül is folytatódik. Balogh Károly tehetséges portré és tájfestő lesz. A családtagok közül megörökíti Huszár Annát, sógorát, Károlyi Miksát és Madách Jolánt. Ügyes tájrajzokat készített Madách Károly Imre nevű fia is.
Madách Imre rajzai, festményei a műértő számára gyenge alkotások. A Thieme u. Becher, a világ egyik legnagyobb művészeti lexikona Madách Imrét (és Madách Pált) festőként jegyzi, de Malerdilettantnak minősíti. Képei valóban művészetének csak harmadrangú szereplői. Életének mégis elhanyagolhatatlan, lényeges kísérői. Egyetlen magyar író sem “illusztrálta” életútját ilyen sokrétűen. A rajzok, festmények így részei az életének, függetlenül attól, hogy másolta vagy eredeti ötlet alapján készítette azokat. Őrzik személyiségének jegyeit, egyszóval részei a madáchi életműnek.
Vizsgálatunkkal a teljes ember, a művész, a gondolkodó felé tehetünk ismét egy lépést.

Jegyzetek

1.	KAZINCZY Ferenc levelezése I - XXII. k. Kiadta Váczy János. Bp., 1890-1923. V. k. 1108. lev.
2.	KAZINCZY Ferenc, i. m. V. k. 1894. lev.
3.	KAZINCZY Ferenc, i. m. X. k. 2382. lev.
4.	VAYERNÉ ZIBOLEN Ágnes: Kisfaludy Károly. (Művészettörténeti Füzetek 5.) Bp., Akadémiai Kiadó, 1973. 52. l.
5.	LYKA Károly: A táblabíró világ művészete. Bp., Corvina, 1981. 71. l.
6.	LYKA Károly, i. m. 70. l.
7.	LYKA Károly, i. m. 95. l.
8.	BALOGH Károly: Gyermekkorom emlékei. PIM. V - an. 4306/1.
9.	MOCSÁRY Antal: Nemes Nógrád vármegyének Historiai, Geographiai és Statistikai Esmertetése 1-4. Kecskemét, 1982. (Hasonmás kiadás.) Az előfizető urak jegyzékében szerepel id. Madách Imre neve. Mélyebb kapcsolatra enged következtetni, hogy a költő nagyapja, Madách Sándor és Mocsáry Antal Az erényes zarándokhoz címzett, Balassagyarmaton működő szabadkőműves páholy tagjai voltak.
10.	GYŐRffY Miklós: Madách Imre kiadatlan levelei. It 1959. 80. l.
11.	LYKA Károly, i. m. 67. l.
12.	OSzK Kt. Levelestár: Madách Imre - anyjához. 26. lev.
13.	MÖM II. k. 898., 912. Ezidőtájt a magyar színháztörténet Pesten egy Anton Babnigg nevű énekest ismer. Minthogy a családnév igen ritka, meglehet, hogy éppen róla, esetleg közeli rokonáról van szó a Madách-levelekben. Vö.: SZÉKELY György - KERÉNYI Ferenc: Magyar színháztörténet 1790-1873. Bp., Akadémiai Kiadó, 1990. 42. l.
14.	OSzK Kt. Levelestár: Madách Anna - id. Madách Imrénéhez. 7. lev.
15.	KÁLNAY Nándor: Krónikás évkönyvem. Bp., 1910.
16.	OSzK Kt. Levelestár: Madách Imre - anyjához. 14. lev. Pest, 1838. május 26.
17.	PALÁGYI Menyhért: Madách Imre élete és költészete. Bp., 1900. 59. l.
18.	PIM 64. 1512. 1.
19.	MNM Magyar Történelmi Képcsarnok 2027., PIM 81. 201. 1.
20.	Regélő 1841. I. félév 47-48. sz. jún. 13-17.
21.	VAYERNÉ Zibolen Ágnes: Madách Imre. Művészet, 1964. 8. sz. 10-11.
22.	MTA Művészettörténeti Kutatóintézet Bp. Adattár. Szentiványi Gyula levele (1925. IX. 24-én). A levél teljes szövegében szerepel: Madách Emők képe “Barta István miniszteri tanácsos tulajdonában van Székesfehérvárott.”
23.	GYŐRffY Miklós, i. m. 94. l
24.	VAYERNÉ Zibolen Ágnes: Madách Imre. Művészet, 1964. 8. sz. 10-11. l.
25.	LYKA Károly, i. m. 156., 400. l.
26.	OSzK Kt. Levelestár: Madách Imre - anyjához. 17. lev.
27.	LYKA Károly, i. m.
28.	Magyar Nemzeti Galéria. Grafikai Osztály. Kézirattár: A festő Schwindt Károly unokájának levele, 1920.
29.	Művészet, 1909. 330. l.
30.	MTA Művészettörténeti Kutatóintézet. Lyka Károly hagyatéka.
31.	Honművész, 1841. 9. évf. 38-41. sz. 372. l.
32.	Szépművészeti Múzeum. 5580. leltári szám.
33.	RADÓ György: Madách Imre életrajzi krónika. Salgótarján, 1987. 30. l.

III.
Értékelések és feldolgozások

Bene Kálmán
Vajda János kritikája Az ember tragédiájáról
Vajda újságírói munkásságának jelentős részét alkotja a referensi tevékenység - színi referensként, az önkényuralom idején 1855-1864 között rendszeresen tudósít a Nemzeti Színház előadásairól a Magyar Sajtóban és a Nővilágban. Ugyanebben az időben, ha nem is ilyen nagy számban, könyvújdonságokat is ismertet. Madách művének egyik első visszhangja, a Nővilágban névtelenül megjelent tárcacikk is bizonyosan az ő műve.1
Mi bizonyítja ezt? Formálisan referensi állandó jelzése, a gondolatjel a cikk kezdetén. Sokkal inkább bizonyít viszont az írás tartalma és stílusa. A kritikus Vajda jellemzője a hadakozó, a könnyen lelkesedő sajtóval minduntalan vitákat kezdeményező hozzáállás. A “magyar irodalom Faustja” - hangzik a túlzó dicséret (amelyet Szász Károly Tragédia-elemzése vés végképp a magyar irodalmi köztudatba2), s Vajda, miképp Katona József “magyar Shakespeare”-ré avatását (lásd Bánk bán-kritikáit!), ezt keményen elutasítja.
De a kritikus Vajda jellemzője a polemizáló hang mellett a gyors reagálás is - olyan gyors, hogy gyakran csak első, felületes benyomásaira támaszkodik, véleményét nem gondolja át, s maga is bevallja, nem elég alapos műismerete. Írt színikritikát “hallomásból”, úgy, hogy nem jutott be az előadásra, s a Madách-mű ismertetése is bizonyítja: az első átlapozás után, azon melegében papírra vetette gondolatait, voltak olyan színek, melyeken csak átfutott. Mégis, ennek ellenére, az első pillanatban felismerte, hogy nem mindennapi mű jelent meg a magyar irodalomban, hogy bár “nincs Faustunk”, Madách műve beláthatatlan magasságban áll a kor magyar drámairodalma fölött. (Ezt a véleményét erősíti meg két számmal később A jutalomtűzésekről című cikkében - a befejezésnél épp Madách kiemelkedő munkáját állítja szembe a pályázatokon díjat nyert gyenge darabokkal.4)
Az sem lehet véletlen, hogy a Polgárosodás és az Önbírálat szerzője a londoni színt tartja a Tragédia leghatásosabb jelenetének. A Tragédia egyik fő erénye, a “jeles kompozíció” (Arany), viszont nem nyerhette meg a szerkesztéssel nemcsak újságcikkeiben nem sokat törődő költő tetszését. Számára a költészet nem “kicirkalmazott s melegágyakra, rendes fasorokra osztott házi kert”, az ő eszménye a vadon természet “rendetlen rendje”.
Ezzel a képpel el is jutottunk az utolsó bizonyítékhoz, Vajda újságírói stílusához. Szenvedély, irónia, képgazdagság, zabolátlanul, szeszélyesen áradó mondatok, bekezdések, logikai tagolás nélkül - egyetlen rohanás a tárgy megjelölésétől a cikk zárásáig. Vajda mint újságíró is, mint kritikus is elsősorban Vajda Jánosnak, a költőnek hibáit és erényeit mutatja fel.
A Nővilág szerkesztője felismerte, hogy a magyar irodalom jelentős, korszakos alkotással gyarapodott. Ezt bizonyítja, hogy egy év múlva, az újdonságrovatban Molnár Györgynek, a budai Népszínház vezetőjének nagyszabású elképzeléséről ad hírt - Molnár már egy évvel a megjelenés után a Tragédia színpadra állításán gondolkodott!5 A kritika után néhány héttel pedig részletet is közölt a Tragédiából a Nővilág. (A 15. színt.6)
Vajda találkozása Madách művével eddig említés nélkül maradt a Madách-szakirodalomban. Noha a kor Madách-értékelését Arany, Erdélyi, Szász és Zilahy Károly alapozták meg,7 nem érdektelen Vajda cikke sem. Megérdemli, hogy megismerjük.

Jegyzetek

1.	Nővilág, 1862. 6. évf. 2. sz.
2.	SZÁSZ Károly: Az ember tragédiája. Szépirodalmi figyelő, 1861-1862.
3.	BENE Kálmán: Vajda János a Bánk bánról. Irodalomtörténeti Közlemények, 1993. 4. sz.
4.	VAJDA János: A jutalomtűzésekről. Nővilág, 1862. 6. évf. 4. sz. (Vajda János kritikai kiadás VII. k., Bp., Akadémiai Kiadó, 1979. 228. l.) A cikk befejezése:
“[…] minden nyomtatásban s szinpadon megjelent mű egyaránt versenyezzen.
Példa mindjárt Madách legközelebb kiadott »ember tragédiája«. Ez bizonnyal egy félember élet tanulmánya, s maga a kidolgozás is legalább pár évet vett igénybe, holott szerző kizárólag e műnek szentelhetné idejét, és e - minden ellene tehető kifogások dacára valószinüleg korszakalkotó mű ki lenne zárva a jutalomból, midőn kétségkivüli, hogy költészetirodalmunk eddigi elsőbb rendű termékei közé tartozik?
De talán itt is van már a szerencsésebb fordulópont irodalmunkban, s Madách műve egy szép üstökös, mely azt előjelezi. Talán vége szakad az üres frázis költészetnek, a szellemdúskodó hóbortnak, a fából vaskarika-féle ittas népdalosdinak és cigányosdinak. A közönség gondolkozóbbá lett, s magasabb nézpontok, tisztultabb ízlés, nagyobb igények elő fogják idézni a jutalomtűzésben is azt a reformot, melyet közművelődésünk érdekében ohajtunk.”
5.	Nővilág, 1863. 7. évf. 15. sz. A hír szövege:
“Molnár, a budai népszinház igazgatója, jövő télen Madách Imre »Ember tragœdiáját« szándékozik a látható, de érinthetetlen szellemekkel előadatni, ha a szerző beleegyezik. - Furcsa vállalat!”
6.	Nővilág, 1862. 6. évf. 5. sz.
7.	ARANY János: Egy üdvözlő szó. In. Arany János Összes Művei XI. k.; ZILAHY Károly: Az ember tragédiája. Kritikai lapok, 1862.; ERDÉLYI János: Az ember tragédiája. Magyarország, 1862.; SZÁSZ Károly, i. m. 

Irodalmi Ujdonságok
- Madách Imre “Ember tragédiája” című drámai költeménye megjelent, s a Kisfaludy társaság pártoló tagjainak szétküldetik. A lapok nagyon dicsérik, - némelyik plane a magyar irodalom Faustjának nevezi. Már mi igy szoktunk, aut Cesar, aut Tóth Pál. Shakespeareünk (?) már van?! - legyen már Göthenk is. - Bár az illető kiadó nem tisztelte meg szerkesztőségünket egy példánnyal, futólag volt alkalmunk lapozni e műben s annyit egyelőre is mondhatunk, hogy az egyik legjelentősb műve az utóbbi évtizednek, s rögtöni hatását mindenekelőtt annak köszöni, mert első eset, hogy magyar iró felülemelkedve a szűk specialis magyar élet nézleten, az egyetemes magas világnézpontra állva, általános érdekü műben, az összes emberiség életkérdéseivel, a végtelenség eszméjével foglalkozzék, s birokra keljen ama legnagyobb feladattal, hogy költészetet keressen ott, a hol már a philosofia is végződik. E merész vágy a világ legnagyobb lángelméivel egy két ne tovább művet iratott. A végtelenség szélén való eme tapogatózás szülte azon rendkivüli alaku műveket, melyek után e mű nem épen gyönge utánzásnak tünik föl. A philosophia meg van, az tagadhatatlan, de a költői alak és tartalom beláthatatlan messze van a Faustétól. Mig ez utóbbinak van drámai hatása is, és pedig roppant, az »ember tragédiájának« semmi, mert az egész az álom keretébe levén foglalva, ez epikai fogással inkább csak a képzeletre, s kevésbé a szívre , sőt legigazabban szólva, mint állambölcselmi értekezésben összefűzött példák láncolata, valódilag a hideg számitó észre hat, különben az egyes szakaszok rövidebbek is, inkább epigrammszerűek, semhogy drámai hatás keltésére elegendők lennének. Inkább epikai elemmel hat, s inkább is dialogizált eposz az egész, mint a minek nevezve van: drámai költemény. Az egész ugyanis azon sarkallik, hogy Ádám - mint valami ringelspielen - előttünk végig álmodja a világtörténetet. Amellett a felosztás nagyon is gépilegesen rendes, pedans, a költészet pedig nem azt a rendet kivánja, a mit a kicirkalmazott s melegágyakra, rendes fasorokra osztott házi kert, hanem azt a rendet a rendetlenségben, mely a vadon természetben oly megrendítő. Elannyira, hogy elolvasván a hatodik szakaszt, a tizenötödikig csak ugy forgat az ember, mert már látja az egésznek fejleményét s csak a részletek mulattatják, holott minden nagy műnek elejétől végig - folyton és szakadatlan, mint egésznek kell érdekelni az embert. Amellett egyénítő jellemzéssel - szintén nem találkozunk. Mindenütt a szerző maga politizál, bölcseleg - személyei Ádám Éva maguk nem is fejlődhetnek jellemmé, mert hiszen cselekmény nélkül az nem lehet, az ő egész cselekményük pedig, hogy elaludván, a világtörténeti nevezetességek számára - ugynevezett “haubenstockul” szolgálnak, melyeket Lucifer, mint igen szellemdús harlequin, rendre kigúnyol, részint mint Ádám ciceroneja, kommentál. Legerősb festéssel találkozunk a londoni vásártéren játszóval, mely a Faust enemű jelenetének sikerült pendantja; legerősebb politikabölcseleti felfogással a Pharao és Miltiades korát tüntető jelenetben, leggyöngébben - a paradicsom elvesztése ábrázolásában. A hetediktől kezdve több szakasz nem köté figyelmünket, s azokat nem egészen olvastuk. Azonban e futólagos kifogásokat csak a nagy világirodalmi remekművekkel szemben tettük, - sokkal szerencsésebben itélünk e műről, ha csak saját irodalmunk s ennek épen jelene szinvonaláról szólunk hozzá. Igy már azt mondjuk, hogy valóságos jótékony tisztitó villámként hat a sok absurditás között, mely most, buja parajkint irodalmunkat fölveri, s a szerző, Madách, mint talentum, beláthatatlan magasságban áll számosak fölött, kiknek az utóbbi évtized alatt a nemzeti szinházban előadott drámái s illetőleg frázisai nagy tapsokat arattak. És végül még csak annyit, hogy ha nincs Faustunk, az még nem oly nagy szégyen, mint ha azt mondanák rólunk, mikép még ott sem állunk, hogy megérteni birnók a németek Faustját.
Nővilág, 1862. 6. évf. 2. sz.

Tárgyi és nyelvi magyarázatok
- Madách Imre “Ember tragédiája” című drámai költeménye… - A Kisfaludy Társaság gondozásában megjelent első kiadáson az évszám valójában 1861, de a mű csak 1862-ben hagyta el a nyomdát.
aut Cesar, aut Tóth Pál (lat.) - tulajdonképpen aut Cæsar aut nihil, jelentése: vagy Cæsar leszek vagy semmi (mindent vagy semmit). Ez a “változat” az ismert mondás Vajdára jellemző variációja.
ringelspiel (német) - körhinta.
haubenstock (német) - a szó parókatartó jelentése illik a szövegbe.
harlequin - paprikajancsi, bohóc. A vígjátékok állandó szereplőjének, Harlequinnek a nevéből.
cicerone (olasz) - idegenvezető.
pendantja (pandan, francia) - párdarabja, kiegészítője valaminek.
talentum (gör.-lat.) - tehetség.
…a sok absurditás között, mely most, buja parajkint irodalmunkat fölveri… - az abszurditáson, amelyek gazként, dudvaként nőnek, terjednek, főleg a Nemzeti Színház korabeli magyar műsorának színvonalát érti Vajda.
…drámái s illetőleg frázisai nagy tapsokat arattak. - A mondat megerősíti a fenti magyarázatot. Lásd még a 4. sz. jegyzetet Vajda: A jutalomtűzésekről c. írásáról.

Madácsy Piroska

Aurélien Sauvageot és tanítványai Madáchról
Aurélien Sauvageot-t (1879-1988), az első nagy francia-magyar, magyar-francia szótár szerkesztőjét főleg mint nyelvészt emlegeti a magyar közvélemény. Franciaországban alig ismerik a nevét. Kevesen tudják róla, hogy igazi polihisztor volt: irodalmár, történész, filozófus és filológus, fordító és költő. De elsősorban rendkívüli személyiség, olyan francia értelmiségi, aki a valóságban is találkozott a magyar kultúrával, melyet nem felszínesen, hanem belülről akart ismerni és megérteni. Sauvageot 1923-tól 1931-ig Budapesten, az Eötvös-kollégiumban tanít francia nyelvet és irodalmat, és ez idő alatt tudatosan, módszeresen megtanul magyarul, kapcsolatba kerül a legkiválóbb magyar írókkal, irodalmárokkal és nyelvészekkel (Babits, Kosztolányi, Karinthy, Móricz, Zolnai Béla, Horváth János, Gombocz Zoltán stb.).1 Megismeri a mindennapi magyar életet, szellemi atmoszférát, és végül az egyén sorsát: a “condition de l’individu”-t. Hazatérése után, sőt egész életében sem szűnik meg érdeklődése irántunk (a Keleti Nyelvek Főiskoláján tanít Párizsban finnugor nyelveket). ahogyan ezt az Aix-en-Provence-i Egyetemnek adományozott könyvtára, irodalmi hagyatéka is bizonyítja.
A hagyaték dokumentációját, rendezését két esztendeje elsőként végezhettem el, a francia egyetem felkérésére, s mondhatom, különleges élményben volt részem. Sauvageot könyvei: “beszélő könyvek”, vallomások egy francia-magyar “liaisonról”, mely ezúttal francia részről köttetett. Az irodalmi könyvtár mintegy 1500 kötetének nagy része magyar, illetve magyar vonatkozású. Ez a hagyaték a magyar irodalom és kultúra sajátos befogadása, sokszor fáradságos, de Sauvageot számára élményt jelentő értelmezése. A magyar irodalom megismerésében nem akármilyen “beavató” segítőtársai voltak: többek között Zolnai Béla, Babits Mihály, Kosztolányi Dezső, Karinthy Frigyes, Gyergyai Albert.2 De közéjük tartozik Benedek Marcell, akinek a régi magyar irodalom felfedezése és véleményem szerint a Madách-élmény is köszönhető.
Sauvageot két könyvet írt magyarországi élményeiről: 1937 - Magyarország felfedezése, 1987 - Magyarországi életutam.3 Ez utóbbiban többször felvillantja Benedek Marcell alakját. Íme, a megismerkedés: “Magas férfit láttam magam előtt, a fejét kissé előrehajtva tartotta. Finom, értelmes arcvonásai voltak, s a szemüvege mögött a tekintete karakánságról árulkodott. A hangja vékony, de határozott volt. Halk, egyenletes hangon, kitűnően beszélt franciául. Ő volt Benedek Marcell.”4 Sauvageot, mint egy igazi regényíró, nagyszerűen jellemez. Az erdélyi, székely származású Benedek Marcellt - francia létére - Trianon egyik áldozataként mutatja be. Különleges egyénisége Kosztolányira emlékezteti: franciás modorú és szellemű, tömör stílusú, kálvinista vallású, de szabadgondolkodó. A legérdekesebb vonása bizonyára szabadkőműves tagsága, hiszen maga Sauvageot is tagja volt a Nagypáholynak.5 Benedek Marcelltől tudja meg, hogy milyen fontos szerepe van az irodalomnak Magyarország történetében. A magyarság írói és költői révén tudott kilépni elszigeteltségéből és elmaradottságából. Tulajdonképpen Benedek Marcell készteti arra, hogy a klasszikus magyar irodalmat tanulmányozza. “Míg Benedeket hallgattam, megfogadtam magamban, hogy most már közelebbről is megismerkedem ezzel a magyar irodalommal, mert minden bizonnyal kulcs lehet a magyar civilizáció megértéséhez, melyet éreztem ugyan magam körül, de körvonalait megragadni nem tudtam.”6 Az irodalmi “mélyfúrást” nemcsak a kortársak (Babits, Kosztolányi, Móricz és elsősorban Ady) felfedezése jelentette, hanem a Halotti beszéd, az Ómagyar Mária-siralom, Balassi és Janus Pannonius versei, Bessenyei nyelvművelése és a XIX. századi magyar irodalom megismerése. Érdekes, hogy Aranyt nyelvgazdagsága miatt sokkal többre tartja, mint a Franciaországban ekkor már ismert Petőfit, és eljut Madáchhoz. Könyvtárában Az ember tragédiájának 1924-es centenáriumi kiadása található (Budapest, 1924. A napkelet könyvtár. Kiadja a Magyar Irodalmi Társaság), ceruzás jelzésekkel, agyonolvasva. A művet már magyarul próbálta megérteni, hiszen végre egy magyar drámát olvashatott. Francia szemszögből meglepetés volt számára, hogy a magyar irodalomnak olyan kevés drámaírója van. “A színházak eredeti magyar drámai repertoárja igen szegényes. Klasszikus műfajban egyedül az Ember tragédiáját említhetnénk…” - írja a Magyarország felfedezésében. (157. p.) Tudjuk, a franciák sokáig a drámát tartották a legfontosabb irodalmi műfajnak, megpróbálkozott vele minden író, ha nem is mindig sikerrel. A magyar irodalmat más műfajok uralják, többször beszélget erről magyar íróbarátaival, pl. Heltai Jenővel és Benedek Marcellel. Nálunk a költészet volt a legfontosabb, és az ma is. A finneknél is későn született meg a dráma. A beszélgetések folyamán felvetődik egy másik probléma, és ez a magyar írók fájdalma: ki ismeri ezt a gazdag, különleges irodalmat Európában, a magyarokra ki kíváncsi? A franciák aligha. Sauvageot így fedezi fel a közvetítés nehézségeit, amely csak a magyar oldalról nyitott, bár az a véleménye, hogy a magyar műfordítások, amelyek szabad újrateremtések, nem adják vissza az európai művek eredeti jelentését, csak azt, “amit egy bús magyar lélek érezhet.”7
Kóstolgatta a magyar irodalmat, de illúziói nem voltak, korántsem olvasott el minden mesterművet. Erre egy egész élet kell - és ez így is történt. Amit megértett viszont, a magyar történelem tanulságai voltak: “semmilyen nagyság nem épülhet fel, ha nem ömlik ki érte sok vér, tengernyi könny és veríték.”8 Az ember tragédiájából is végső soron a magyarság sorsának üzenetét kapja, ahogyan a Magyarország felfedezése c. könyvében 1937-ben megfogalmazza: “Madách embere akarata ellenére eljut a végső tagadásig, amely már az öngyilkosság felé vezeti, de nem adja meg magát, és ettől kezdve inkább nem töpreng sorsán […] Pesszimizmusa egybecseng azzal a keserűséggel, amely ma is mérgezi a magyar lelkeket. Harcolni, élve maradni egy végcél nélküli világban, erősebben kapaszkodva az életösztönbe, mint az ésszerű, hogy megőrizzük a nemzetet a pusztulástól: ez az a tanulság, amelyet a nézők magukkal vihetnek a magyar drámairodalom főművének megértésekor.”9 Sauvageot felfogta tehát a magyarok néma küzdelmét, akik azért harcoltak, hogy magyarságukat megőrizhessék. Ezzel egy francia értelmiségi sorsa, legalábbis egy időre, hozzánk kötődött. Sauvageot a legnagyobb magyar művekkel alaposabban valószínűleg Franciaországba való visszatérése után ismerkedik meg, talán a nyugdíjas években, hiszen Aix-ben sok ideje van olvasni vagy fordítani. Próbálkozik is Adyval, de fordításait közzé nem teszi, csak egynéhányat.10 Ám ott vannak a tanítványai, akikkel élete végéig kontaktusban marad, és akikben vagy akik segítségével kiteljesítheti be nem váltott “vágyait”: Roger Richard, Jean Rousselot és Jean-Luc Moresau. Amit a professzor felfedezett a magyar irodalomból, tanítványainak ajánlja, olvassátok és fordítsátok - ismerje meg a francia közönség a magyar irodalom remekeit, szűnjön meg a dialógus egyoldalúsága. Így születnek nagyszerű Ady-, József Attila- és Vörösmarty-fordítások, vagy Petőfi és Arany művei franciául. De a legnagyobb próbálkozás, kétségkívül: Madáchot fordítani.11
A Tragédia francia fordításainak történetét Radó György, Birkás Géza, Madácsy László, Henri Toulouze kitűnő cikkeiből ismerjük.12 Csak emlékeztetőül néhány adat: öt megjelent fordítás és három rádiófeldolgozás, egy érdekes bábjáték-bemutató, valamint egy rövidített “ironikus és kritikus játék” előadása 1992-ben - ez az eddigi francia mérleg.13 Az öt fordítás és mintegy 50, a művel kapcsolatban megjelent írás igazán nem rossz “image”: ugyanakkor egyetlen igazi színházi bemutató sem volt Franciaországban, és a dráma franciaországi befogadásáról sem beszélhetünk - valójában a nagyközönség nem ismeri, mint ahogyan a magyar irodalmat sem ismerik.
Mégis, hogyan jutott eszébe ennek az öt franciának a fordítás ötlete, hogyan találtak kiadót - ezeknek a találkozásoknak a háttere érdekelt különösen. A fordítások összehasonlítására nem vállalkozhatom, de a háttér ismeretlen adatainak feltárására és az összefüggések felfedezésére igen, az időpontokból kiindulva.
1863 - az első tragédia-fordításhoz kapcsolódó esztendő. Ludovic Rigoudaud francia újságíró Magyarországon tartózkodik, irodalmi kutatásokat folytat, és így fedezi fel a Tragédiát, melyet figyelemre méltó alkotásnak tart, sőt a lefordított művet Madáchnak akarja elküldeni lektorálásra. A hatvanas években az irodalmi élet újraéled, van bizonyos pezsgés, nyitottabbá válik minden. Milyen kár, hogy egy alsósztregovai találkozásra nem kerülhetett sor az író és a fordító között, és a fordítás sem került napvilágra, csupán egy-egy levelet őriz bizonyítékként a Széchényi Könyvtár kéziratgyűjteménye.14
A következő fordítás dátuma 1896. Viszonylag nyugalmas, termékeny századvég, a magyar-francia barátság “aranykora”, magyar írók, művészek utaznak újra Franciaországba, a magyar-francia kapcsolatok megélénkülnek. Charles de Bigault de Casanove, a tragédia második fordítója Párizsban, Nantes-ban gimnáziumi tanár, történelmet tanít.15 Nyelvtudása nem mindennapi - a skandináv nyelveket és a magyart is ismeri, Ibsent és Strindberget fordítja, valamint a magyar irodalomból Petőfit, Katonát. Madácsy László 1965-ben felkutatja párizsi leszármazottjait, tőlük azonban nem kap segítséget nagyapjuk iratainak, levelezésének megismeréséhez. “Így nem tudhatjuk, járt-e Magyarországon. Egy bizonyos, ő az első francia, aki minden különösebb érdek nélkül, tiszteletreméltó rokonszenvvel fordul Madách felé. Valószínűleg bizonyos ízlés- és lelki rokonság vezette, amelynek révén Ibsenen, Strindbergen át Madáchhoz eljutott.”16 A magyar irodalom remekeinek felfedezésében segítségére van Kont Ignác, akinek az előadásait látogatja a Sorbonne-on. A fordítást publikáló folyóirat, a Mercure de France viszont a század fordulóján tekintélyt és tiszteletet követelő folyóirat, több mint 3000 előfizetővel. Igaz, a Tragédia francia fordításának megjelenése után csak három francia ismertetést tarthatunk róla számon.17 Teljes sikertelenségről azonban nem beszélhetünk, mert 1896-ban már a következő francia fordítás, Guillaume Vautier-é is kész van. Ez mégis azt bizonyítja, hogy a századvég nem kevés érdeklődést hoz. A háttérben, tudjuk, Justh Zsigmond van, Vautier barátja, aki már a Tragédia bemutatásán is fáradozik. Ám Justh halála miatt a kézirat sokáig kallódik, míg végül 1931-ben Fóti Lajos segítségével a budapesti Librairie Française sorozatában megjelenik.18 1930-1931 a magyar-francia irodalmi és kulturális kapcsolatok erősödésének újabb időszaka, Kosztolányi franciás érdeklődésének, levelezésének fontos dátuma. És újra itt vagyunk Aurélien Sauvageot-nál, aki ebben az időpontban tér haza Budapestről, francia-magyar szótárának megjelenése pedig 1932-re tehető. Vautier jól tud magyarul, 13 éves korától Magyarországon tartózkodik, Budapesten érettségizik, a francia konzulátuson dolgozik egy ideig. Könyvet is írt rólunk, valamint fordításokat közölt. Kosztolányi a Pesti Hírlap Vasárnapja 1931. IX. 20-i számában Madách franciául címmel ír a Tragédia fordításáról dicsérő ismertetést, s megragadja az alkalmat, hogy a magyar művek francia fordításának nyelvi élményét méltassa.
A 30-as évek már a modern fordítások hátteréhez vezetnek. Sauvageot éppen hazatért, amikor 1934-ben két kiváló filológus: Hankiss János és Molnos Lipót előadássorozatot tart Madách életművéről a francia egyetemeken. Az egyiket éppen a Sorbonne-on, 1934. április 23-án. Az előadáson jelen van többek között Paul Van Thiegem, Fernand Baldensperger valamint Aurélien Sauvageot. Baldensperger cikket ír Madáchról, a Revue des Études Hongroises 1934-es évfolyamában, Radó György szerint az egyik legfigyelemreméltóbb véleményt adja a műről.19 A 30-as évek az első franciaországi bemutató időszaka is. Blattner Géza modern rendezésében 1937-ben bábszínházi előadásra kerül sor a párizsi világkiállítás alkalmából. Az előadásra a mű fordítását Cselényi-Walleshausen Zsigmond és Fernand Pignatel készítette el. A bemutató sikerét magyar és francia művészek együttműködése garantálja. Már a Comédie Française készül a művet előadni, a háttérben Molnos Lipót és mások, de a háború mindent meghiúsít egy időre.
Közben Aurélien Sauvageot professzor a párizsi Keleti Nyelvek Főiskoláján magyart tanít. Tanítványai között nemcsak kitűnő magyar költők és bölcsészek vannak (Radnóti Miklós, Kosáry Domokos, Madácsy László, Gáldi László, Karátson Endre stb.), hanem kiváló francia tehetségek: mint Roger Richard, Jean Rousselot és Jean-Luc Moreau.
Közülük Roger Richard kap kedvet először a Tragédia fordítására. Rendkívüli bátorsággal, még a magyar tanulmányainak befejezése előtt lefordítja a művet rövidített formában, és rádiófeldolgozásokat készít. A bemutatóra közvetlenül a háború után, 1946 szeptemberében és 1948 júniusában a Radio Française adásában kerül sor, majd 1946 novemberében Svájcban a Laussanne-i rádióban. Ezzel a hatalmas munkával, mondhatjuk, Roger Richard mint francia költő felfedezi a magyar nyelvet. Erről az élményéről 1947. március 10-én egy rádiófelvételen vall, Magyarország lelke címmel. A vallomás lényegét elküldi 1947. október 3-án kelt levelében Madácsy Lászlónak, a “francia költők barátjának” a Le voyage interdit c. verseskötetével együtt.20 Szeretném ezt a még publikálatlan vallomást most magyarul és franciául idézni:
“Egy francia költő, a magyar nyelvvel való első találkozásakor, minden kíváncsiságát kielégítő, bámulatra méltó forrásra talál.
Amikor francia költészetünk egy évszázad óta minden erővel tisztítani és egyszerűsíteni akarja a nyelvet, amikor arra tesz erőfeszítést, hogy széttörje egy nagyon szigorú konstrukciójú mondattan merev sémáit, akkor a magyar esetében szembetaláljuk magunkat egy olyan nyelvvel, amely születésétől fogva rendelkezik mindazzal a zenei és rugalmas eszközzel, amelyet a francia költő hiába képzel el magának.
A kifejezés tömörsége, amelyre a mai francia költészet törekszik, és ami elbizonytalanítja a klasszikus iskolai műveltséggel rendelkező publikumot, ez a tömörség, amely csak rövid ideje tűnik a költői nyelv eszenciájának, és szembehelyezhető a próza demonstráló és elemző stílusával, ez a tömörség a magyar költészetben a legspontánabb, legtermészetesebb állapotában van jelen, és következik magából a magyar nyelv egységbe foglaló karakteréből, amely nem ismeri a franciára jellemző zsúfolt nyelvsajátosságot teremtő eszközszavakat.
A magyar nyelvnek ez a természete a mondattan rendkívüli hajlékonyságával vegyül, amelynek egyetlen szabálya: a kedélyre hatás közvetlensége teszi a nyelvet végtelenül alkalmassá a tömör kifejezésre.
Ennyit a nyelv lelkéről.
Ami a formát illeti, az is meglepetés. A magyar előadásmódjának a hosszú és rövid szótagok kombinációja, a kezdeti hangsúlyos szótag ad olyan sajátos ritmust, amelyhez a franciában nincs hasonló. Mi több, jellemzi az alliteráció és az asszonánc, amelyet nálunk a szimbolizmus összes újdonságával mostanában hódított csak meg. A magyar hangtant a magánhangzók harmóniájának játékszabályai igazgatják.
Mindezek a jellegzetességek a magyar nyelvet ritka minőségű költői hangszerré formálják, amelyen a magyar költők kiválóan játszanak. Végtelenül sajnálatos, hogy ennek a nyelvnek a nálunk majdnem teljes ismeretlensége megakadályozza, hogy a francia közönség is átélje ezt az élményt, mert a francia és a magyar nyelv sajátosságainak összeférhetetlensége szinte lehetetlenné teszi a magyar költemények franciára való fordítását.
Talán Armand Robin Ady-fordításai sikerültek - de kivétel erősíti a szabályt.
Roger Richard

Un poète français découvre la langue hongroise
par Roger RICHARD, Paris.
Poète et auteur de pièces radiophoniques, le jeune écrivain français Roger Richard a étudié le hongrois à l’Ecole des Langues Orientales de Paris sous la direction du Professeur Aurélien Sauvageot.
Il a traduit en français la Tragédie de l’Homme et la version radiophonique qu’il a faite du chef-d’œuvre de Madách a été diffusé par les radios française et suisse. Il a également traduit les poèmes de Ady, Babits, Kassák, Radnóti.
Au cours d’une émission consacrée par la Radiodiffusion Française le 10 Mars 1947 à «L’Ame de la Hongrie»; Roger Richard a décrit dans les termes suivants sa prise de contact avec la langue hongroise.
Les premiers contacts avec la langue hongroise sont pour l’écrivain français qui en aborde l’étude, une source d’étonnements oů sa curiosité voit aussitôt sa récompense.
Alors que notre poésie française depuis un siècle porte tout son effort sur une purification et une simplification du langage; alors qu’elle s’efforce de rompre les schèmes rigides d’une syntaxe de construction très stricte, on se trouve avec le hongrois en face d’une langue qui possède à l’état natif toutes les qualités de l’instrument souple et musical que le poète français a si grand peine à se forger.
La densité de l’expression à qui vise la poésie française d’aujourd’hui et qui n’est pas sans dérouter un public habitué par l’école au caractère discursif de l’expression classique, cette densité qui nous apparait peu comme l’essence même du langage poétique en ce qu’il s’oppose au caractère démonstratif, donc analytique, de la prose on la trouve à l’état de nature dans la poésie hongroise la plus spontanée, dans le folklore même.
Cela tient au caractère même de la langue hongroise; langue essentiellement synthétique, ignorante de tous les mots-outils, instruments de l’esprit analytique, dont le poète français trouve son idiome encombré.
Cette nature, combinée à l’extrême souplesse d’une syntaxe dont seule règle est l’expression immédiate et totale de l’affectivité, rend la langue hongroise infiniment plus apte à «coller» à la démarche même de la pensée poétique.
Ceci pour l’esprit.
Pour la forme, même surprise. Les combinaisons de longues et de brèves, un accent tonique marqué, confèrendz au «débit» hongrois un rythme dont le français n’a évidemment aucun équivalent.
De plus, l’allitération et l’assonance, chez nous conquêtes tout récentes du symbolisme, se trouvent être - surtout sur l’assonance - les règles de la phonologie hongroise, par le jeu de la loi de l’harmonie vocalique.
Toutes ces caracteristiques font de la langue hongroise un instrument poétique d’une rare qualité, et dont les poètes hongrois jouent merveilleusement. Il est infiniment dommage que l’ignorance presque absolue dans laquelle on se trouve chez nous de leur langue interdise la communication de leur production au public français?
Car l’incompatibilité des dérmarches linguistiques du hongrois et du français rend à peu près impossible la traduction en français de poèmes hongrois.
Il faut tenir à cet égard la réussite d’Armand Robin traduisant Ady comme l’exception qui confime la règle.
Roger Richard

Roger Richard										Paris, le 3 octobre 1947.
9, Avenue de Chasseurs
PARIS 17º
Carhot 39-43

								Monsieur László MADÁCSY
								aux bons soins de l’
								INSTITUT HONGROIS
								18, Rue Pierre-Curie
								PARIS 5º
Cher Monsieur,
Voici les poèmes et l’article que je vous ai promis hier.
Le Voyage Interdit contient des poèmes écrits entre 17 et 20 ans. J’ai indiqué à la Table des Matières ceux qui me paraissent pouvoir être retenus.
Parmi les poêmes dactylographiés, ceux de 1942 et 1943 ont été écrits en captivité, ainsi que Solstice.
Je me suis permis de faire précéder mon petit article, simple reproduction depropos tenus à la radio, une petite notice.
En vous renouvelant le plaisir que j’ai eu hier à faire votre connaissance.
Je vous prie de croire, Cher Monsieur, à ma vive sympathie.

Roger Richard.” 

Roger Richard e vallomása kétségkívül a Tragédia-fordítások erőfeszítéseihez köthető, és különleges a maga nemében. Elárulja, miért fordítja a művet inkább prózában.
1947-ben, a háború után van egy pillanat, amikor fellélegeznek az európai nemzetek, és közelednek egymáshoz. Ekkor készülnek Hubay Miklósék Kosztolányi, József Attila közlésére franciául Genfben. Ebben az esztendőben indul Szegeden a Tiszatáj c. folyóirat, Madácsy László a lap első főszerkesztője. A fentebb idézett levél és híradás Párizsból bátorítás lehet a magyar-francia kapcsolatok feléledésére a jövőre nézve is. Ám tudjuk, másképpen történik minden, és a hatvanas évekig nincs egyetlen bíztató mozzanat sem a magyar-francia párbeszédben. Csak 1960-ban jelenik meg Roger Richard kiegészített Tragédia-fordítása, Benedek Marcell bevezetésével.21 Íme, itt vannak tehát együtt a háttérből: Sauvageot, aki az ötletet adja és a nem akármilyen mesteri segítséget, valamint Benedek Marcell irodalomtörténész, a régi jó barát. Benedek Marcell bevezetése rendkívül érdekes. Miután bemutatja az író életét és pályáját, elhelyezi Madách művét a XIX. század európai irodalmában, a “poèmes d’humanité”-k sorában. A bevezetés végén, amikor a mű magyar sajátosságairól és történelmi tanulságairól szól, amelyek egy francia olvasó számára is lehetnek emlékezetesek, Sauvageot gondolataira ismerünk, a Magyarországi életutam magyar sorsról és megpróbáltatásokról szóló soraira, a küzdelemre, amely olyan nehezen érthető a nagy nemzetek fiai számára. Idézzük most Benedek Marcellt: “Ez az az érzés, amelyet a nagy nemzetek nem tudnak, és sohasem élnek át, még a legnagyobb katonai bukások után sem, ez a halálos aggodalom, a nemzethalál miatti félelem, amely a teljes, pszichológiai halált is jelenti. Ez a félelem, amelyet a nagy nemzetek nem ismernek, és amelyet a magyar átélt, bizonyos visszatérő alkalmakkor történelme folyamán. Ez a majdnem állandó, gyötrő szenvedés kiválthat-e egy nemzeti pesszimizmust? Igen és nem. Talán a költői kifejezést illetően igen, de a nemzet élni akarását tekintve - nem. És az Ember tragédiája ezeket a kétségeket és reményeket, fájdalmat és élni akarást fejezi ki…”22 A fentebb idézett gondolatok újból bizonyítják, hogy a magyar sors megértését Sauvageot Benedek Marcellnek is köszönheti, és valószínűleg a Madách-mű olvasmányélményének.
A mű befogadása egy másik tanítvány mestermunkájával folytatódik: 1966-ban megjelenik a legújabb adaptáció, Jean Rousselot költői szövege.23 A Rousselot-fordítást sajnos nem találtam meg Sauvageot hagyatékában, és ennek több oka lehet. Talán a kötet Serge Sauvageot könyvtárába került, mert kizárt dolognak tartom, hogy Rousselot nem küldte meg fordításának egyik példányát Sauvageot-nak. Hiszen a később, 1971-ben megjelent Petőfi-fordításait megtaláltam. Másrészt lehetséges, hogy Rousselot mégsem küldte el a fordítást, mert bizonyos fordítási módszerek, elképzelések szempontjából összekülönbözött professzorával (erre bizonyíték, hogy Rousselot Petőfi-fordításait Sauvageot lábjegyzetekkel látja el, amelyekből kiderül, bizalmatlan a fordítóval, még a verscím-fordítások sem tetszenek neki).24
Rousselot már az a tanítvány, aki túlszárnyalja mesterét. Sauvageot talán éppen ezért elégedetlen vele? Rousselot együtt dolgozik a magyarokkal: Gara Lászlóval, Illyés Gyulával, Sőtér Istvánnal és Radó Györggyel. A fordítás 1964-ben írt előszavában őszintén vall bátor vállalkozásáról: ugyanis először száll szembe azzal a francia szokással, hogy verseket prózában fordítanak.25 Ő az eredetivel egyenértékű francia versben fordít. Rousselot nem tud magyarul, valószínűleg egyedül az összes francia Tragédia-fordító közül, de munkája bizonyára sokkal alaposabb, mint akárkié. Gara László írja, hogy azoknak a francia költőknek, akik nem tudtak magyarul, alapszöveget adtak a kezükbe, és azután a magyar fordító és a francia adaptáló együtt dolgoztak, mint társszerzők. A Tragédia esetében tíz éven keresztül, megszállottan, hogy bebizonyítsák: igenis, a magyar nyelv ritmusa lefordítható franciára. És ez ellentmondást jelent Roger Richard véleményével, aki azt mondja, csak kompromisszumos formában, prózában vagy szabad versben és nagyon ritkán rímes versben lehet fordítani magyarról franciára.
Valószínűleg ez a problémája Sauvageot-nak is Rousselot munkájával kapcsolatban, a mester nem híve a szabad fordításnak. Pontos és precíz nyelvtudást követel, nem lehet és nem szabad újrakölteni a műveket, ezért kételkedik a Rousselot által fordított Petőfi-versekben is.
Végezetül nézzük sorra Sauvageot örökül hagyott “beszélő könyveinek” listáját, amelyek Az ember tragédiájának ismeretéről és szeretetéről tanúskodnak:

Emeric Madách: La tragédie de l’homme. Poème dramatique hongrois. Traduction de G. Vautier. Librairie Française Budapest, 1931.
Imre Madách: La Tragédie de l’homme. Corvina, Budapest, 1960. Traduit de hongrois par Roger Richard.
A mon maître le professeur Aurélien Sauvageot, sans l’enseignement, les encouragements et les conseils de qui cette traduction n’aurait pas vu le jour très reconnaissant hommage,
										Roger Richard
										14. X. 60.

Mesteremnek, Aurélien Sauvageot professzornak, akinek tanítása, bátorítása és tanácsai nélkül ez a fordítás sohasem jött volna létre, nagy tisztelettel és szeretettel
										Roger Richard26

A Tragédia két legjobb fordítása Sauvageot-nak köszönhető tehát. Amire nem volt bátorsága a mesternek, a tanítványok valóra váltották. A hagyatékban talált kéziratok tanúsítják, hogy Sauvageot rengeteget fordított, főleg Adyt, de Vörösmartyt, Babitsot, Móriczot, Tersánszkyt is. Azonban sokkal nagyobb alázat volt benne a magyar költészet és irodalom iránt, mint hogy az általa sikerületlennek érzett próbálkozásokat nyilvánosságra hozza. Tény, hogy csak röviden és ritkán tolmácsolja közvetlenül Madách művéről véleményét, de valahol a háttérben mindig ott érezzük őt is. Szerelmét a magyar irodalom iránt átadta a fiatalabbaknak, és így teljesedhetett ki a Tragédia fordításainak sora. Talán ezzel akarta jóvátenni, tanítványként, amit valamikor az ő mestere, Antoine Meillet vétett a magyarok ellen a magyar nyelv és irodalom lebecsülésével.27

Jegyzetek
1.	Piroska SEBE-MADÁCSY: Aurélien Sauvageot à Budapest, après sa correspondance inédite. Cahiers d’Études Hongroises, Paris, 1992. 4. sz. 165-171. l.
2.	MADÁCSY Piroska: Aurélien Sauvageot magyar irodalmi hagyatéka Aix-ben. Tiszatáj, 1994. március. 75-82. l.
3.	Aurélien SAUVAGEOT: Magyarország felfedezése. Párizs, Fernand Alcan, 1937. Magyarországi életutam. Budapest, Európa Könyvkiadó, 1988.
4.	Magyarországi életutam, 148. l.
5.	Sauvageot könyvtárában több könyvet találtam a szabadkőművesekről, többek között: A szabadkőművesség története. Írta dr. Balassa József. Budapest, Béta Irodalmi Rt. kiadása, Mindentudók Könyvtára. (A könyv láthatóan agyonolvasott példány.)
6.	I. m. 151. l.
7.	I. m. 329-331. l.
8.	I. m. 379. l.
9.	A. SAUVAGEOT: Découverte de la Hongrie. Paris, Édition Fernand Alcan, 1937. 158. l.
10.	Pl. Mihály BABITS: Le fils de Tímár Virgil. Édition Stock, 1926.
11.	Sauvageot szerint: “A magyar dráma nyelve különbözik a mindennapi nyelvtől. Különleges stílusa van, a beszélt nyelvtől eltérő hangsúlyozással. Olyan formákat ismer, amelyet a hétköznapi nyelv nem, vagy más szempontból használ. A színészek dikciója sajátos hagyományra épül, hangvétele néha túl kimért, eltérően a mindennapok valóságos társalgásától. A színpad nyelvileg nem a való élet akusztikai reprodukciója. A művész intonációja is különbözik azoktól az emberektől, akikkel nap mint nap találkozunk. A színpadon bemutatott világ tehát díszleteivel együtt és maszkjai mögött egészen más, mint a kinti világ.” (SAUVAGEOT: Magyarországi életutam. 159. l.) Véleménye szerint: aki magyar drámát mer fordítani franciára, nyelvi bravúrt hajt végre.
12.	György RADÓ: Imre Madách et les Français. Nouvelles Études Hongroises. Volume 4-5. Bp., Éd. Corvina, 1969-1970. 208-223. l.; BIRKÁS Géza: Az ember tragédiája és a franciák. Bp., 1942. Az Irodalomtörténet Füzetei 8.; MADÁCSY László: Az ember tragédiájának első francia nyelvű fordítása és fogadtatása. Szeged, Acta Romanica, 1967. 45-53. l.; Henri TOULOUZE: La Tragédie de l’homme et la France. Cahiers d’Études Hongroises, 1992. 4. sz. 149-164. l.
13.	A Tragédia első franciaországi kosztümös, díszletes színrevitelére 1992. márc. 23. és 26. között került sor Párizsban (4 előadás). Rousselot Madách-adaptációját, sajnos rövidített változatban, Pierre Vial rendezésében, harmadéves színiakadémiások közreműködésével - mintegy vizsgaelőadásként - a Színiakadémia klasszikus épületében mutatták be nagy sikerrel. (V. ö.: Erzsébet HANUS: La Tragédie de l’homme à Paris, ou le jeu de l’ironie et de la critique. Cahiers d’Études Hongroises, 1992. 4. sz. 203-205. l.
14.	Levél Madách Imréhez Ludovic Rigoudaud-tól. Hôtel de l’arbre vert, 68. Presbourg, le 13. oct. 1863.; Levél Ludovic Rigoudaud-hoz Madách Imrétől. Alsósztregova, 1864. 17 février. Országos Széchényi Könyvtár Kézirattára, Budapest.
15.	Emeric MADÁCH: La Tragédie de l’homme. Traduit du hongrois par Charles de Bigault de Casanove. Mercure de France, 1896. t. 19, 20., Idem Paris, 1896. XII. 254. l.
16.	MADÁCSY László, i. m. 48. l.
17.	Uo. MADÁCSY László, i. m.
18.	Emeric MADÁCH: La Tragédie de l’homme. Poème dramatique hongrois. Traduction de Guillaume Vautier, Préface de J. Louis Fóti. Bp., 1931. 252. l.; Idem Paris, 1931.
19.	V. ö.: György RADÓ, i. m. 217. l.
20.	MADÁCSY László irodalmi hagyatéka, Szeged. (A család birtokában.)
21.	La Tragédie de l’homme. Poème dramatique d’Imre Madách. Traduit de hongrois par Roger Richard. Bp., 1960. 272. l.; Idem Bp., 1964. 272. l.
22.	I. m.: Introduction par Marcell Benedek. 15. l.
23.	Imre MADÁCH: La Tragédie de l’homme. Adaptation française de Jean Rousselot. Bp., 1966. 229. l.
24.	Sándor PETŐFI: Présentation et choix par Jean Rousselot. Bp., Édition Corvina.
25.	Imre MADÁCH: La Tragédie de l’homme. Adaptation de Jean Rousselot. Préface de l’adaptateur. 1964. 5-30. l.
26.	Roger Richardtól több dedikált könyv és levél található a hagyatékban. Pl. Histoire du prince Tchongor et de la fée Tünde. Traduit du hongrois par Roger Richard. Paris, Publications Orientalistes de France, 1980. «Au professeur Aurélien Sauvageot, différent et très reconnaissant hommage de son élève Roger Richard. 27. VI. 80.»
27.	V. ö.: Antoine MEILLET: Les langues dans l’Europe nouvelle. Deux éditions: 1918, 1928.; Piroska SEBE-MADÁCSY: Kosztolányi et sa controverse avec Antoine Meillet. Paris, Cahiers d’Études Hongroises. 1990. 2. sz. 63-69. l.

Kozma Dezső
Két erdélyi Madách-bemutató
Nem kell talán tanítanunk: Madách - akárcsak Petőfi vagy Ady - mindig ügye, erjesztője volt az erdélyi magyar szellemi életnek, irodalmunknak. Szüntelen szembesítésre ösztönzött, önvizsgálatra késztetett és késztet ma is. Színháztörténeti tény: színpadjainkon, kisebb-nagyobb kényszer-megszakításokkal, száztíz éve játsszák Az ember tragédiáját. Az sem titok, hogy az immár 202 éves kolozsvári színjátszás valóságos Madách-kultuszt teremtett. Alig öt hónappal Paulay Ede budapesti ősbemutatója után, 1884. februárjában a “kincses városban” is színre kerül a Tragédia. És azóta is repertoár-darab.
S mert nemrég épp ezt a száztíz éves színpadi utat kíséreltem meg nyomon követni (a Palócföld hasábjain), ez alkalommal (mintegy továbbgondolva a témát) két másik erdélyi színtársulat Madách-értelmezéséről szeretnék vázlatosan szólni. A két legutolsóról: az 1974-es nagyváradiról és az 1975-ös marosvásárhelyiről.
Úgy gondolom, már csak azért is érdemes felidézni a Tragédiának ezt a két, húsz esztendővel ezelőtti színrevitelét, mert az 1965-ös kolozsvári bemutató után, mondhatni, a folyamatosságot is jelentették, irodalmi-művelődési örökségünk mostohán kezelt értékeinek ébrentartását. De másért sem haszontalan beszélni róluk. A maga módján ugyanis mindkét színpadi értelmezés némiképp rendhagyónak mondható: mindkét koncepció (más-más módon ugyan), Madách eszmevilágának ma érvényes tanulságait keresve, szakítani próbált egy, már-már kötelezővé vált színpadi szemlélettel.
Ha szűkszavúan és leegyszerűsítve akarnám minősíteni e két felfogást, azt mondhatnám: az első - a váradi - inkább az egyénre figyel, az egyes ember belső világára kérdez rá - lírai módon; a második - a marosvásárhelyi - az emberi közösségre, egyén és történelem viszonyára - a színpad-kínálta látvány eszközeivel.
A huszonkét év után (a 75 éves Szigligeti Színház évfordulóján), 1974. június 7-én Váradon műsorra tűzött Tragédia már akkor jól ismert rendezője, Szabó József egyáltalán nem megszokott formát választott: a színpadi oratóriumot. Madách művének rég felismert és újabban mind sűrűbben emlegetett líraiságát, a költő versbeszédére építve a drámai költemény érzelmi rétegét kívánta felszínre hozni.
A műben rejlő líraiságnak, hangulatoknak ez az előtérbe állítása egyáltalán nem önkényes szempont, ha arra gondolunk, hogy Az ember tragédiája az emberi lét értelmét, ember és történelem konfliktusainak okát - Sőtér István és Németh G. Béla mutatták ki újabban - költői módon, annak kifejezési lehetőségeivel keresi, próbálja megválaszolni. De azért is üdvösnek érzem a rendező elgondolását, mert a korábbi előadásokon gyakran háttérbe szorult a mű lírai jellege. (Elég, ha a tíz évvel azelőtti - a centenáriumi - budapesti bemutatóra vagy a már említett kolozsvári előadásra gondolunk.)
Persze egy másfajta költőiségről van itt szó, mint amelyet annak idején Gyulai és Arany kevésnek érzett (“[…] erősebben gondol, mint képzel”). Ez esetben inkább az az érzelmi-lírai szubjektivitás segít eligazodni, amelyről a Madách művével újra és újra szembenéző Barta János beszél. Őt magát idézve: “Költői szemmel nézve megérezzük egy-egy nagy korszak levegőjét, eszmei és hangulati egységét, az alkotóban a nagy teremtő hangulatot.”1 A váradi színpadi értelmezés óhatatlanul emlékezetünkbe juttatja Barta ugyanitt leírt értékítéletét: “Madách akkor emelkedik költői szempontból a legmagasabbra, amikor megtalálja az őszinte vallomás szavait és lendületét, amikor Ádám nevében ő maga tud beszélni, vagy átérezni egy történelmi helyzet egész emberi-egzisztenciális mélységét. Ilyenkor születnek nagy lírai duettjei vagy monológjai.”
Számunkra most nem a minősítés fellebbezhetetlensége a lényeges, hanem a lírai hangoltságot erősítő szubjektivitás.
A műsorfüzetben megfogalmazott rendezői szándék szerint ebben az előadási formában könyv és dráma egy test, egy lélekben olvadhat össze; a helyzetekhez illő ünnepélyes - hol komor, hol meghitt - hangulatban. Ugyanakkor - vélekedik egyik költő-kritikus (Vásárhelyi Géza) - a darab megőrzi azt az “érzelmi, hangulati közeget”, amelyben a mű megszületett.2 Úgy is mondhatnánk: költészet és játék, élő zene és emberi hang, jelképes mozgás, fény és árnyék ötvözetének lehetünk tanúi. Ezért mond le a rendező a színpadi látványosságról, helyette a szereplők, a három fő alak (Ádám - Miske László, Lucifer - Varga Vilmos, Éva - Csiky Ibolya) szóbeli megnyilatkozásának (vallomás, párbeszéd), színpadi mozgásának szánva nagyobb szerepet. És ezért van az, hogy Paulovics László művészi érzékenységgel elkészített puritán színpadképében a dobogó csak a (jelképes egységben felfogott) három főszereplőt illeti meg. A tömeg egyetlen alkalommal, Londonban áramlik a kiemelt helyre.
A szóbeli közlésformák és a szöveg-keltette képzetek - az érzelmi hatást erősítendő - rendszerint jól belesimulnak a magasztosságot (vagy bensőségességet) sugalló hangulatokba.
Az érzelmi beállítás a szereplők egyénítésében is megmutatkozik. Abban, hogy Ádám újra és újra lelkesedik, új és új eszméknek hívéül szegődik. Igaz: lélektani szempontból nem mindig meggyőzően, olykor az emberi közösségből, a történelemből kiszakítva. Máskor (szerintem a színész emberi-művészi alkatának következményeként is) az Erő nyers indulattá, darabossággá lesz. Mint ahogy Éva - egyébként életszerű - a líraiságot lányos lendülettel is fokozó (de túlzottan érzelmi) beállításában itt-ott negédességet érzünk. Volt kritikus, aki nemcsak ezt kifogásolta, hanem egyáltalán Évának (mint a Sőtér-felfogta természeti szféra jelképének) főszereplői rangra emelését is. “[…] A Tragédiában mégis Ádámé és Luciferé a főszólam, hozzájuk képest Éva mellékszereplő, semmiképpen sem szabad macskaszerűen előtérbe lopnia magát” - hangzik Kántor Lajos kifogása.3
Kétségtelen, a rendező legmerészebb újítása a narrátorként színpadra lépő Madách (Czikéli László). A zsinóros, fekete atillában, könyvvel a kezében megjelenő és a Tudás fája alatt elhelyezkedő költő elsősorban értelmező-magyarázó szerepet tölt be. A főszereplők mellett - egyik kritikustól kölcsönözve a kifejezést -: “ott van […] az elme s a lélek is, aki életre hívta őket”.4 A szereplők szájából elhangzó mondatok egy-egy részletének megismétlésével, más Madách-szövegekkel a narrátor nemcsak az Eszme, Erő, Jóság hármas egységét nyomatékosítja, egyben a szereplők közötti különbségeket is árnyalja.
Könyvét becsukva, a negyedik főszereplő, maga a költő mondja ki, mintegy végtanulságként a rettentő képek kiváltotta kételyek után, az emberi képesség felismeréséből fakadó bízva-bízás értelmét: az ember boldogulásának lehetőségét.
A nagyváradi bemutató nem volt tanulság nélküli már csak azért sem, mert - s ez elég ritka - Madách szövegét tisztelve kísérelte meg tudatosítani a ma embere számára a Tragédia gondolati-érzelmi időszerűségét. Váradon tizenegy estén, majd csaknem valamennyi erdélyi városban, összesen több mint harminc alkalommal.
A marosvásárhelyi magyar színjátszás új otthonában 1975. jan. 17-én kerül sor a Tragédia bemutatására, hogy azután sokáig csaknem minden este megteljen a 600 férőhelyes nézőtér.
A rendezésre a Sütő András történelmi drámáival is elismerést szerzett, a hagyomány és megújulás szerves kapcsolatát valló Harag György vállalkozott; ismert színházi szakemberek (Kovács Levente, Kincses Elemér) közreműködésével.
Miért játsszuk a Tragédiát? - fordul a műsorfüzetben a közönséghez a rendező. Majd ezekkel a szavakkal ajánlja Madách művét az erdélyi nézőknek: “Az ember legfőbb lényege az élni, teremteni akarás, a harc a megsemmisülés ellen. Ezt a harcot szeretnénk ábrázolni, melynek során […] a »sárból, napsugárból« összegyúrt gyarló ember mindig talpra áll, hisz, remél, harcol s a harc révén mindig újjászületik az élet. Úgy érzem ez a mű lényege, s ezzel választ is adhatunk arra a kérdésre, hogy miért játsszuk a Tragédiát.”
Persze, a megtorpanást nem ismerő emberi cselekvés szükségét Az ember tragédiája kapcsán eddig is megfogalmazták az értelmezők, irodalmárok és színházi rendezők egyaránt. Mégis idéztem a rendező vallomását, hisz a művészi szándékról árulkodó sorok ritkán hangzottak annyira időszerűen, mint 1975-ben Marosvásárhelyen.
Valóban, a Harag-rendezte Tragédia fő gondolata: a csalódások és vérbe fojtott szándékok után sem lankadó, egyéni és közösségi sorsot alakító tenniakarás. A bukások közepette megőrzött hit.
Nagyváradon a mű alkotója lépett elő negyedik szereplővé, Marosvásárhelyen - némi túlzással szólva - egy főszereplő van: a tömeg, az eszményi emberrel szembesülő kollektivitás. Ott inkább a történelem, a közösségi lét egyéni, bensőséges megélésének, a lélek belső rezdüléseinek válhattunk részeseivé, itt - a keretszíneket az álomképektől elkülönítő rendezésben - a visszajátszott történelem mozgását érzékeltető nagyszabású tablók nyűgöznek le. Ott a sokaság asszisztált, mintegy háttere volt az egyén meg-megújuló vágyainak, itt történelmet, az emberiség sorsát meghatározó. Elegendő az egyén és közösség annyiféleképp magyarázott konfliktusát kiélező képsorokra gondolnunk: az egyiptomi szín megkínzott és esdeklő rabszolgáira, a francia forradalom diadalittas lázadóira, vagy a falanszter lakóira.
Nyilván az eddigi Tragédia-rendezésekben sem mellőzték a látványos tömegjeleneteket. Elég fellapoznunk olyan - dramaturgiai szempontból korszakot jelző - bemutatók sajtóvisszhangját, mint Hevesi Sándor vagy Németh Antal rendezései. Hevesi már a 20-as években alapvető igényként fogalmazza meg a tömeg szimbolikus egybefogását, összetartozó megjelenítését, anélkül, hogy ez megmerevítéshez vezetne. Németh Antal 1937-es, a Nemzeti Színház százéves évfordulójára készült Tragédia-felújítása kapcsán a korabeli szakkritika szintén kiemelte a néptömegek dinamikus mozgalmasságát, egyén és tömeg szembesülésének végtelen sok lehetőségét. De az erdélyi színpadokon is (már Ecsedy Kovács Gyula kolozsvári rendezése óta) általában sikereseknek számítottak az ilyen jelenetek, például a párizsi.
Úgy látszik, a bátran kísérletező Harag György tanult elődeitől, ugyanakkor igyekezett továbblépni: mindenekelőtt a történelmi ember és a kor, az “egyesek” és a “nagy egész” közötti ellentétet érzékeltető szuggesztív, a naturalista látványosságot elkerülni próbáló látomásokkal. Ezt a fajta színpadra állítást szolgálják a díszletek is (Romulus Peles). “Itt most nyolcvan vagy száznegyven ifjút és tíz vagy húsz színészt látunk, akik képről képre elhitetik, hogy tízezrek vonulnak át a színpadon. Már ahogyan indul az előadás: az angyalok mérhetetlen karának váratlan kitörése a színpad mélyéből egyszeriben mozgásba hozza - bennünk - Madách egész kozmogóniáját” - rögzíti az első képet az Utunk színházi beszámolója.5
A négy órás előadás dinamikáját csak fokozza, hogy ezek a tömegjelenetek nem statikus képek, hanem “élő, lélegző organizmusok” (Szőcs István szavai), amelyekben a néptömegek a maguk sokféleségükben tárulnak elénk: kiszolgáltatott rabszolgákként, csőcselékként, elszánt forradalmárokként, (a famulust jelképező) tudásra szomjas fiatalokként, udvaroncokként, a londoni szín koldusa helyett pedig vak koldusokként. Azt is sugallva egyúttal, hogy ez a sokaság nem pusztán egyedek csoportja, összessége, hanem egyetemes emberi közösség, amelytől az egyén nem függetlenítheti magát, amelyből nem rekedhet ki.
Kétségtelen, ez a nagyszabású, eredeti színpadi produkció előrelépést jelentett Az ember tragédiája dramaturgiai kivitelezésében is, közeledést a XX. század második felének korszerű realizmust és expresszivitást egyesíteni próbáló színpadi törekvések felé.
Méltán minősült színházi eseménynek, játszották egyetlen városban negyvenszer egyetlen évadban.
Ennek a művészi koncepciónak azonban megmutatkoztak a hátrányai is. Gondolok mindenekelőtt a színház három művészegyénisége által alakított főszerepek lefokozására, jellemképük helyenkénti elmosódottságára. A fegyelmezett, már-már merev rendezői elvvel magyarázható visszafogottságukra. Nem véletlen, hogy Ádám (Bács Ferenc) főleg azokban a helyzetekben tud lelkesedni, kilépni szigorú szerepköréből (szép szövegmondásával és a helyzetekhez illő gesztusaival), amelyekben a tömeg nem nyomja el lelkesedését, töprengését. Az Évát megszemélyesítő (azóta szintén Magyarországra távozott) Tanai Bella érzelmi felszabadulásának is tanúi lehetünk, viszont mindent tudó asszonyként való szerepeltetése gyakran megfosztja női gyöngédségétől, a se nem angyal, se nem ördög Lucifer (Lohinszky Loránd) kételyeivel elmélyítette ugyan - főleg a keret-színekben - a darab gondolatiságát, nem érzékeltethette Madách sokarcú lázadójának változását, az Ádámot “kiegészítő” Lucifert, csak a vele szembeszegülőt. Úgy is mondhatnám: más előjellel volt egyoldalú, mint amilyent a kolozsvári színpadon láttunk tíz évvel azelőtt. Kolozsváron emberarcú volt (jó ördög), itt ember-ellenes.
A vásárhelyi előadásnak nem mindig vált javára a költő szövegének átírása sem, mint ahogy a húzásoknak is értékes lírai részletek estek áldozatul, mindenekelőtt az örök nő lett szegényebb. Egyes momentumok átértelmezése (Éva a szakadékba zuhan a londoni színben) miatt pedig a szereplők jelképessége szenved csorbát.
Úgy gondolom, az egyetemes érvényűségnek csak hasznára vált volna a mitológiai részek beemelése, ha a mennyet úgy rántja le a földre, hogy a két szféra ne különüljön el egymástól. Mint ahogy Madáchnál nem is válik el, hisz Ádám a lehangoló álomképek után ismét visszatér az Úrhoz, akinek a részéről erkölcsi elégtételben részesül küzdelme elismeréseképpen. Horváth Károly írja egyik újabb tanulmányában: “Ádám újra Isten védelme alá kerül, aki a további küzdésre indítja a bizalom szellemében.”6
Mindent mérlegelve elmondhatjuk: a mához szólás igényéből született meg a Tragédiának ez az újabb, eredeti elképzelésről tanúskodó színpadi formája. Mint ilyen, igen figyelemreméltó kísérlet, egy sokféleképpen magyarázott mű értelmezésének egyik lehetősége. Az egyetlen lehetséges emberi létformát, a folytonos emberi cselekvést tudatosító.
Madách műve kínálja ezeket a megközelítési módokat - a kolozsvárit, a nagyváradit és a marosvásárhelyit is. De nemcsak külön-külön. Nemcsak jelképpé emelt alakjait kell az ellentét és egymásrautaltság viszonylatában látnunk - bölcselet, érzelem, emberi cselekedet egymást megtermékenyítő összeforradásáról, egységéről sem mondhatunk le.
Jó lenne, ha a most tervezett újabb kolozsvári Madách-bemutató, hasznosítva a korábbi tapasztalatokat, a maga összetettségében mutatná fel irodalmunk egyik legegyetemesebb gondolatvilágú műalkotását. Úgy, hogy minél teljesebben, Madách szellemét megőrző korszerű igénnyel, nemzetit és összemberit egyesítve avassa maivá a több mint száz esztendeje színpadi útjára Erdélyben is elindított művet.

Jegyzetek
1.	BARTA János: Madách. In. Horváth Károly (szerk.): Madách-tanulmányok. Bp., 1978. 15. l.
2.	Utunk 1974. jún. 28.
3.	KÁNTOR Lajos: Rendezőtárs Madách. In. A megtalált színház. 1976. 72. l.
4.	HALÁSZ Anna: Eszme, erő, jóság. A Hét 1974. jún. 28.
5.	MAROSI Péter: Főszereplő a tömeg. Utunk 1975. jan. 31.
6.	HORVÁTH Károly: A XIX. századi emberiség-költemények két típusa. Nyelv- és Irodalomtudományi Közlemények 1991. 1-2. sz. 6. l.

IV.
A kultusz

Csáky Károly

A szlovákiai Madách-kultusz
és a nagykürtösi Madách Napok
Az ember tragédiája halhatatlan írója, a magyar irodalom legnagyobb alakja, Madách Imre iránti mély tiszteletünk a Felvidéken természetes és különösen indokolt. Hisz a jeles költő nemcsak hogy vidékünkön született, s itt adta át testét az örök nyugalomnak, de 1859 és 1860 közt Alsósztregován alkotta legjelentősebb drámai művét is.
Madách élete örökre összeforrott Nógráddal. Ifjúsága az anyai szigor jegyében telt a sztregovai kastélyban. Innen s a közeli Csesztvéről utazott oly gyakran a megye székhelyére, Balassagyarmatra, hogy a közgyűléseken szabadelvű szónokként, “afféle parlagi táblabíróként zavarja a világot”.
Nógrádban, a csesztvei kúriában töltötte házasságának nyolc boldog esztendejét, s itt rejtegette Kossuth titkárát meg a honti gerillák parancsnokait a szabadságharc bukása után. Itt fogadta régen várt vendégét, Arany Jánost, s 1852-ben a csendőrök innen hurcolták őt el Pozsony börtönébe. A börtönből Sztregovára tért vissza, ahol megalkotta kora legnagyobb drámai művét, Az ember tragédiáját. És teljesült a költő végső vágya is: itt kapott “egyszerű fenyő-deszkából koporsót”; sírja kint áll a szabadban, “Honnan messzi-messzi látni”, hol népe “Számadást tart - és haragján / Multja vesz - jövője éled”.
Minket elsősorban a nagy mű örökkévalóságának eszméje kötelez - tiszteletadásra és helytállásra egyaránt. Hisz a madáchi gondolatok nem veszítenek, nem veszíthetnek időszerűségükből, mert a nagy eszmék viszik - kell hogy vigyék előbbre ma is az emberiség ügyét. A nagy és tiszta eszmék azonban a jelenben is megvívják a maguk drámaiságát, mert az élet ma sem mentes a már Madách által bemutatott konfliktusoktól. Leküzdésükhöz a madáchi eszmék talán erőforrásul szolgálhatnak. A költő liberalizmusa, szabadságvágya, a bürokrácia ellen s a haladásért vívott harca egyaránt példaadás és követendő példa.
A régi Madách-kultusz történetének rövid áttekintése
A felvidéki Madách-kultusz gyökerei még az első köztársaság előtti időkbe nyúlnak vissza. A Losonc és Vidéke című lap is csatlakozott például a múlt század végén azokhoz a felhívásokhoz, melyekben a Nógrádi Lapok a Madách iránti “kegyeletes tartozás lerovásának kötelezettségére” szólították a megye közönségét.
A költő születésének centenáriumán rangos ünnepségeket szerveztek Losoncon. Ezután a Losonci Hírlapban szorgalmazták a Madách-mauzóleum felállítását.
1930-ban Masaryk köztársasági elnök, 1932-ben a Kisfaludy Társaság tagja, Horánszky Lajos járt Sztregován. Lerótták kegyeletüket, s ugyanakkor elszomorodtak a költőhöz nem méltó síremlék látványán is.
Az új emlékműállítás gondolata a Csehszlovákiai Magyar Tudományos, Irodalmi és Művészeti Társaság tagjai körében is felvetődött. Madách új sírboltja végül is 1934-re, az emlékmű, Rigele Alajos alkotása 1936-ra készült el. Ennek körülményeit és történetét részletesen feldolgoztam a “Sírom kint álljon szabadban…” (50 éves az alsósztregovai Madách-síremlék) című tanulmányomban. (Lásd: Szülőföldi vallomások. Bratislava, 1989.)
Madách és a csehszlovákiai magyarság kapcsolatát alaposan feltárta Turczel Lajos is. A költő halálának 125. évfordulóján az irodalomtörténész erről tartott előadást Pozsonyban, a Csemadok KB nagytermében. (Az előadásról Mács József számolt be. A Hét 1989/45.) Hangsúlyozta: A Tűz című folyóirat már 1922-ben javasolta, hogy Madách Társaság néven alapítsák meg a csehszlovákiai magyar írók szervezetét.
Az első köztársaság alatt sikeres kezdeményezésnek számított a losonci Madách Kör megszervezése is. 1931-ben az országos irodalmi pályázatot nevezték el Madáchról. A szlovák állam alatt a pozsonyi magyar könyvesbolt neve Madách Könyvesház volt.
1964-ben Madách szülőházában, az alsósztregovai U-alakú rokokó-klasszicista stílusban épült kastélyban megnyílt az emlékkiállítás. Kezdetben Madách Múzeumnak, később Járási Honismereti Múzeumnak nevezték el az itteni intézményt.
1969-ben Madáchról kapta nevét az akkor megalakult önálló csehszlovákiai magyar könyvkiadó. A szlovákiai magyar írók legjelentősebb alkotásait ma is Madách-díjjal ismerik el.
1973-ban nagyszabású Madách-ünnepséget rendeztek a költő szülőföldjén. Az ipolyhidvégi irodalmi színpad, amely ezidőben alakult, felvette a drámaíró nevét.
Sajnos, a Madách-ünnepségek nem váltak rendszeressé. Csupán a kerek évfordulókon emlékeztek a költőre, akkor sem mindig tisztességesen. Nem volt Madáchhoz méltó a születésének 155. évfordulója alkalmából rendezett sztregovai ünnepség sem. E téren 1983-ban állt be javulás. Ettől kezdve váltak rendszeressé a Nagykürtösi járásban a Madách Imre Irodalmi és Kulturális Napok. Erről számolunk be az alábbiakban.
A 160. születési évforduló
1983-ban, a költő születésének 160. évfordulóján nagyszabású ünnepségsorozat volt Nagykürtösön, Alsósztregován illetve a járás más községeiben.
Szeptember 17-én a budapesti Madách Színház művészei megkoszorúzták a drámaköltő sztregovai síremlékét. Ugyanezen a napon dr. Horváth István a Nógrád Megyei Múzeumok igazgatója nyitotta meg a Madách Imre élete és munkássága című dokumentumkiállítást a Nagykürtösi Városi Kultúrközpont üvegtermében.
Szeptember 17-én este egy felejthetetlen és nem mindennapi eseményre került sor a járási székhely színháztermében. Madách szülőföldjén először mutatta be hivatásos színház a nagy művet, Az ember tragédiáját. A budapesti Madách Színház vendégszereplésének híre gyorsan bejárta a vidék magyar falvait. Autóbuszok hozták a kistelepülések színházrajongóit és Madách-tisztelőit. A színházterem az utolsó ülőhelyig megtelt, s a színészeket szűnni nem akaró taps fogadta. Az eseményről Dusza István így számolt be akkor az Új Szó hasábjain: “A Tragédia bemutatójának 100. évfordulóján felfokozott izgalommal várták a nézők, hogy felgördüljön a függöny a nagykürtösi művelődési ház színpadán. Színháztörténeti esemény részese volt az, aki 1983. szeptember 17-én résztvett a Madách Színház előadásán, valamint az azt megelőző kiállítás megnyitóján. Ilyen közel Alsósztregovához, ennyire mélyen a szívében annak a földnek, amelyben Az ember tragédiája költőjének élete gyökerezett, még nem játszották el a drámai költeményt.” (Új Szó, 1983. IX. 27.)
A darabot Lengyel György rendezte; Ádámot Dunai Tamás, Évát Bencze Ilona, Lucifert Gáti Oszkár alakította.
Szeptember 24-én irodalmi szemináriumot rendeztünk Nagykürtösön. Praznovszky Mihály Madách élete és munkássága címmel tartott előadást, Garaj Lajos előadásának témája: Madách drámái a cseh és a szlovák színpadokon. 
Aznap este Lukanényében nyitották meg a Madách-dokumentumok vándorkiállítását, majd sor került a járási irodalmi vetélkedőre. Ennek anyagát Madách műveiből állították össze. Csáb, Ipolynyék, Ipolynagyfalu, Lukanénye és Ipolyvarbó egy-egy csapata versenyzett. Ipolybalogon Csáky Károly tartott előadást Az ember tragédiájáról.
Ugyancsak a Madách Napok rendezvénye volt az az irodalmi kirándulás, melyen mintegy 90-en vettek részt. Madách nyomában jártak többek közt Balassagyarmaton és Csesztvén. Örök élményt jelentett a csesztvei látogatás, hisz azon a napon nyitották meg Magyarország egyetlen Madách Múzeumának felújított kiállítását. A gazdag múzeumi anyagot a tárlatrendező irodalomtörténész, Kerényi Ferenc mutatta be.
A kirándulók egy csoportja részt vehetett azon a beszélgetésen, melyet a Balassagyarmati Városi Tanács dísztermében Rapcsányi László vezetett Madách-díjas művészekkel. A magyar kulturális élet olyan neves személyiségei nyilatkoztak a Madách-életműről és Madách-élményükről, mint Sinkovits Imre színművész, Szabó István Kossuth-díjas szobrászművész, Hubay Miklós író, Kass János, Czinke Ferenc, Réti Zoltán és Farkas András festőművészek, Jobbágy Károly költő és Radó György műfordító.
A Madách-évforduló alkalmából két hasznos kiadványt is megjelentettek Nagykürtösön. Madách Imre élete és munkássága címmel Urbán Aladár állított össze egy népszerűsítő segédanyagot. A másik szerző, Praznovszky Mihály, Az élő Madách című tanulmányában a költő-drámaíró életét s főművét, Az ember tragédiáját tekinti át. Bemutatja többek közt Nógrád megye azon “maroknyi” köznemességét, amelynek tagjai - köztük Madách is - “szívós elszántsággal ostromolták a maradiság erődítményeit.” A szerző felhívja a figyelmet a forradalom hónapjaiban aktív szerepet vállaló Madáchra, a nemzetőrséget s a nógrádi őrséget szervező költőre. Arra a Madáchra, akit a szabadságharc bukása után a nemzet pusztulásának “rémes víziója” gyötört, aki “úgy volt hazafi, hogy közben az emberiségen is tudott gondolkodni.”
A folytatás
Felbuzdulva az 1983-as kettős évforduló emlékezetes eseményeinek sikerein, a Nagykürtösi Csemadok Titkárság irodalmi-nyelvi szakbizottsága úgy döntött, hogy ezentúl minden évben megrendezi a Madách Napokat. Ezek elsődleges célja, hogy a költő szellemét a szülőföldön elevenen éltessék az utódok tudatában. Hogy ne csak a jeles évfordulókon emlékezzünk Madáchra, s ne csak annyit tudjunk róla, amennyit az átlagolvasónak tudnia kell. Hogy a művek eljussanak azokhoz, akiknek a költő szánta. Egyszóval: Madách elsősorban mint drámaíró éljen bennünk, alkotásaival legyen jelen. Ezenkívül ismerjük meg az alkotó és a művek biográfiáját, az újabb kutatások eredményeit is.
Szervezőkként szerettük volna elérni, hogy a szülőföldön is kialakuljon egyfajta műhely, itt is helyet és fórumot kapjanak a Madách-kutatók. Találkozhassanak egymással, beszámolhassanak munkájuk eredményeiről.
Előadások Madách Imréről
Az irodalmi-kulturális napok keretében eddig 15 olyan előadás szerveződött, amely a Madách-témát érintette. Kovács Anna salgótarjáni irodalomtörténész-muzeológus például Madách sztregovai műhelyének légkörét idézte a III. Madách Imre Irodalmi és Kulturális Napokon. Elsősorban a falu vallási-nyelvi kettősségéről, a drámaíró baráti köréről, az “oroszlánbarlang” zártságáról és nyitottságáról beszélt. Számba vette ezenkívül az alsósztregovai műhelyt bemutatók - Balogh Károly, Kerényi Ferenc, Praznovszky Mihály - munkáinak eredményeit is.
Az 1986-os őszi Madách Napokon két előadó idézte a névadó emlékét. Lehel Zsolt helytörténész az 50 éves alsósztregovai Madách-síremlékről, illetve annak alkotójáról tartott művészettörténeti szempontból is értékes előadást.
Dr. Kerényi Ferenc, a Budapesti Színháztörténeti Intézet igazgatója előadásának témája: Az ember tragédiája a világ színpadain. Ennek során kitért a drámai költemény külföldi fogadtatásainak visszhangjára, illetve a fordítások minőségére. Részletesen szólt a Tragédia színháztörténeti eseményeiről, a dramaturgiai törekvésekről, a rendezői koncepciókról, valamint a nagy művel kapcsolatos vitákról.
Az 1883-as budapesti bemutató után alig egy évtized telt el, s Az ember tragédiája előtt a világ színpadai is megnyíltak. S bár az 1892-es hamburgi bemutatóra még erősen rányomta bélyegét a romantika, mégis nagy siker volt ez. Utána Prága, Berlin, Brünn, Zágráb, Pozsony, Bécs színpadain is életre kelt Madách halhatatlan műve, hol szerényebb, hol nagyvonalúbb, hol pedig gyengébb vagy erőteljesebb rendezői elgondolás szerint. Kerényi értékmércéje alapján az 1970-es észtországi bemutató volt a legsikerültebb Tartuban. A mű új értelmezése nem mondott ellent a madáchi gondolatnak. A rendező jól rátapintott a lényegre: Ádám álmát minden generációnak át kell élnie.
Az V. Madách Napokon Nagy Ervinné balassagyarmati irodalomtörténész-tanár Tájábrázolás Madách műveiben című előadását hallgathatta a közönség. Sok újjal és sok érdekességgel gazdagította az eddigi ismereteket. Annál is inkább, mivel a témával eddig még nemigen foglalkoztak. Bár Madách főművének egyes színei nem hazai területen játszódnak, itthoni utazásainak élményét versben és prózában is megfogalmazta. Utazásait nyomon követhetjük levelezésében és a Kolozsyak című novellájában is. Ezenkívül a Széchényi Könyvtárban megtalálható Madách-rajzok őrzik az utazások emlékeit.
Az 1988-as őszi irodalmi szemináriumon Kovács Anna Madách Imre Mózes című drámáját elemezte, Pozsonyi Anna kutató pedig Madách Aladárról tartott előadást.
A VII. Madách Imre Irodalmi és Kulturális Napokon Leblancné Kelemen Mária levéltáros-irodalomtörténész a Nógrád Megyei Levéltárban található Madách-dokumentumokról tájékoztatott. E témakörből megjelent munkája nemcsak a Madách-kutatóknak, de a helytörténészeknek is sok-sok érdekességet, újdonságot, kellemes meglepetést és számtalan értékes adatot kínál.
Többen elmondták és le is írták már irodalomtörténészeink közül, hogy mind a mai napig hiányzik egy alapvető Madách-monográfia. Azt is tudjuk, hogy Az ember tragédiája némiképp “beárnyékolja az alkotót”; az emberről, a politikus Madáchról, a megyei közélet jelentős személyiségéről bizony hiányosak az ismereteink. Ilyen értelemben alig veszünk róla tudomást. Pedig enélkül a Madách-életmű összefüggései sem vizsgálhatók, nem is érthetők valójában. Leblancné gyűjteményének segítségével “a régi, túlhaladott, tévedésekkel tarkított Madách-portré” bizonyára felülvizsgálható és korrigálható.
Az 1989-es irodalmi szeminárium másik előadója Ctibor Štítnický volt, aki Madách művek szlovák fordításban címmel tartott előadást. Vele egyébként már 1983-ban felvettük a kapcsolatot. Koncsol László volt a közvetítő, akit akkor arra kértünk, hogy valakivel fordíttatná le Madách Sírom című versét. Szerettük volna ugyanis, ha az alsósztregovai koszorúzáskor szlovák vendégeink előtt ez is elhangzott volna a magyar eredetivel együtt. A fordítás születésének körülményeiről az alábbi - ma már irodalomtörténeti - adalékok tájékoztatnak. Először Koncsol László szeptember 17-iki leveléből idézek. “Kedves Karcsi, tegnap kaptam meg leveledet, Kondrót vasárnap este jött meg Jugoszláviából, s már hétfőn vagy kedden indul Magyarországra, ezért a verset Štítnickýnek adtam oda, illetve továbbítottam… Remélem, gyorsan megcsinálja, annál is inkább, mert van egy nagy közös Madách-tervünk, válogatást kell készítenem a számára.”
Štítnický valóban gyorsan és készségesen cselekedett. Szeptember 21-iki levelével együtt el is küldte a címemre a fordítást. Először leveléből idézek, majd közzéteszem akkori fordítását is a magyar Madách-verssel együtt. “Pán Koncsol ma požiadal, aby som pre Vás preložil Madáchovu báseň Môj hrob pre slávnosti 24. 9. 1983 nad básnikovým hrobom. Text som dostal prakticky včera a môj preklad je, prirodzene, poznačený týmto šibeničným termínom. Vybrúsim ho, keď ho zaradíme do výberu z básnikovej tvorby, ktorý pripravujeme. Srdečne Vás pozdravujem a želám Vášmu podujatiu plný úspech. Váš Ctibor Štítnický.” (“Koncsol úr arra kért, hogy a Madách sírjánál tartandó szeptember 24-iki ünnepségekre fordítsam le Önöknek Madách Sírom című versét. A szöveget gyakorlatilag csak tegnap kaptam meg, így természetesen fordításom magán viseli a szűkös időpont szorításait. Majd kicsiszolom, s besoroljuk abba a válogatásba, melyet Madách műveiből készítünk. Szivélyesen üdvözlöm, és kívánok rendezvényükhöz sok sikert. A maguk Ctibor Štítnickýje.”)
Madách Imre: Sírom	Imre Madách: Môj hrob	
Egyszerű fenyő-deszkából	Prostú rakvu pripravte mi	
Adjatok nekem koporsót,	Z vonných dosák statných smerkov,	
Melyen tegnap még vihar sírt,	V ktorých hučal vzlykot búrky,	
Melyen tegnap még madár szólt.	V ktorých znel hlas vtáčích spevov.	
Zöld mezét mely nem löké el	Ktoré zeleň svojho šatu	
Közepette szörnyű télnek,	Nezhodia ni v krutej zime	
Mint a költő emberek közt	Ako básnik medzi ľudmi	
Ifjuságát a kebelnek.	Mladosť srdca v svojom čine.	
Sírom kint álljon szabadban,	Hrob môj nech je v šírom poli,	
Honnan messzi, messzi látni;	Odkiaľ vidieť do d’aleka.	
Nap sugára, éj viharja	Lúče slnka, nočné búry	
Járjon azt meglátogatni.	Nezabudnú na človeka.	
Emberkönny csak fájna nékem,	Ľudské slzy boleli by.	
Bár valódi, bár ál lenne,	Či už pravé, či nepravé.	
S lelkem sírban keseregne,	Duša moja nezaplače,	
Ámde életet szeretne.	Po živote túži stále.	
S életem lesz a természet	Príroda mi bude žitím,	
Minden szíve-dobbanása:	Každý tlkot srdca zeme:	
A madár-dal - a ködös nap -	Trilky vtá zmat - hmlisté rána -	
Rózsa-ár - levél hulláma.	Lupňov ruží op‹chanie.	
Kis virág hajol síromra,	Malý kvietek skloní na hrob	
Ő emlékszik, azt hiszem, rám;	Svoju hlávku - pomätá si.	
Hogyha hallom a pacsirtát,	A počujem škovránčí hlas,	
Azt hiszem, dalom zengik tán.	Moju pieseň spieva asi.	
S fergeteg, ha jő rohanva,	Víchrica ked’ zahrmoce,	
Gondolom, hogy népem ébred,	Zdá sa mi že ľud môj vstáva,	
Számadást tart - és haragján	Účtujúci; na jeho hnev	
Multja vesz - jövője éled.	Noc už cúva, svitá sláva.	
S álmodom tán így sokáig,	Dlho budem takto snívať,	
Ámde dőre nem lesz álmom,	Ale sen môj naplni sa	
Egykor testesül bizonnyal,	Raz aj touto skutočnosťou.	
Jól tudom s nyugodtan várom.	Viem to dobre. Nemýlim sa.	

1990-ben a balassagyarmati Kovalcsik András helytörténeti kutató a Madách-művek illusztrációit ismertette, illetve az ezekről készült szép diákat mutatta be.
1991-ben Selmeczi Elek tanár Alsósztregován emlékezett Madáchra: ismertette politikai pályáját, s Az ember tragédiáját elemezte.
1992-ben Praznovszky Mihály irodalomtörténész, Madách-kutató A kortársak véleménye Madáchról (1860-1864) címmel tartott előadást Ipolynyéken.
A legutóbbi Madách Napokon Andor Csaba kutató Alsósztregován találkozott az irodalombarátokkal. Kiket bújtatott Madách Imre? című értékes beszámolóját hallgathatta meg a Madách-tisztelők társasága.
Az eddigi Madách-témájú előadásokat az alábbi táblázatban foglaljuk össze:
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------
Az előadó neve:	Az előadás címe, témája:
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------
1. Praznovszky Mihály	Madách Imre élete és munkássága
2. Garaj Lajos	Madách drámái a cseh és a szlovák színpadokon
3. Kovács Anna	Madách Imre sztregovai műhelye
4. Lehel Zsolt	Az 50 éves alsósztregovai síremlék
5. Kerényi Ferenc	Az ember tragédiája a világ színpadain
6. Nagy Ervinné	Tájábrázolás Madách műveiben
7. Kovács Anna	Madách Imre Mózes című drámájának elemzése
8. Pozsonyi Anna	Madách Aladár
9. Leblancné Kelemen Mária	Madách-dokumentumok a Nógrád Megyei Levéltárban
10. Ctibor Štítnický	Madách-művek szlovák fordításban
11. Kovalcsik András	Madách-művek illusztrációi
12. Selmeczi Elek	Madách politikai pályafutása
13. Csáky Károly	Az ember tragédiájának időszerűsége
14. Praznovszky Mihály	A kortársak véleménye Madách Imréről (1861-1864)
15. Andor Csaba	Kiket bújtatott Madách Imre?
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------
E rövid krónikát csupán néhány mondattal szeretném még kiegészíteni. Sajnálatos, hogy - az irodalmi szakbizottság tagjainak szándéka ellenére - nem jelent meg a X. Madách Napokon egy olyan kiadvány, amely az eddigi forrásértékű előadásokat tartalmazná. Azt is sajnálhatjuk, hogy hazai magyar sajtónk nem figyelt fel ilyen értelemben a nagykürtösi fórum termékeire, nem jelentette meg azokat a lapok hasábjain. Nélkülük csak szegényebb lett írásbeliségünk és sajtótörténetünk.
Madách-vonatkozású színházi bemutatók, előadói estek, kiállítások
Az irodalmi előadásokon kívül a Madách Napok egyéb programjai is a drámaíróval kapcsolatos ismereteket bővítették. Ilyen volt pl. a már említett nagy színházi bemutató, a Madách Színház nagykürtösi fellépése Az ember tragédiájával.
A Nógrád megyei T. Pataki László író monodrámáját, a Lidérclángot Fráter Kata, a Miskolci Nemzeti Színház művésznője mutatta be Ipolyvarbón. A dráma szerzője Madách Imre feleségének, Fráter Erzsébetnek kisiklott, szenvedésekkel és megalázásokkal teli életét választotta témául. Fráter Erzsi magatartását, emberi megnyilvánulását illetően megoszlanak a vélemények. Tény, hogy a tekintetes asszony a tönk szélére csúszott, a tébolydába jutott, ahol már-már lidérceket látva is hangoztatta, hogy ő volt a Tragédia írójának felesége, a nagy mű Évájának ihletője.
T. Pataki László a sok-sok dokumentum felhasználásával a Fráter Erzsiről kialakult egyfajta hamis képet is korrigálni tudta némiképp.
Ugyancsak Madách-témát érintett a balassagyarmati Társadalmi Színház két tagjának, Csikász Istvánnak és Mészáros Ágnesnek nagykürtösi előadói estje, az Uram, legyőztél… című irodalmi összeállítás.
Az Ipolynyéki Irodalmi Színpad az Ember küzdj, és bízva bízzál című műsorával mutatkozott be a Madách Napokon.
1990-ben, a VIII. Madách Imre Irodalmi és Kulturális Napokon mutatták be Réti Zoltán balassagyarmati festő, országos hírű akvarellista szép munkáit, Az ember tragédiája egyes színeihez készült akvarelleket.
A mester Tragédia-akvarelljeinek reprezentatív albumát egyébként a drámai költemény bemutatójának 100. évfordulója alkalmából adták ki, …Lelkem felfelé tör címmel. A tragédiabeli gondolatok látványszerű tolmácsolásánál a művész ősi emberi képzettársításokat alkalmaz, festményein a “határozott szimbolika” érvényesül. Az egyetemes érvényű emberi gondolatok művészi erejű megjelenítésénél fel-felcsillan a hazai háttér is. A képeket szemlélve Kerényi Ferenc, az album szerkesztője mondta az alábbiakat: “Az Úr barázdás-bölcs arca és az űrjelenet akárha a palóc népmesékből származnának át Réti lapjaira. De az édenkert gazdagsága is mintha az érlelődő palócföldi nyáré lenne.”

A Madách Napok egyéb programjai
A Madách Napok szervezőinek további célja az irodalmi értékek sokrétű népszerűsítése. Ezért tűztek a szervezők programra más témájú irodalmi előadásokat is. Ezek során szó esett a régió irodalmi hagyományairól, az akkori egyetlen hazai magyar könyvkiadó munkájáról, a gyermekirodalomról, a jelenkori magyar líráról, a műfordításról stb. Erről az alábbi táblázat ad áttekintést:
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------
Az előadó neve	Az előadás témája, címe:
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------
1. Praznovszky Mihály	Az Ipoly mente irodalmi hagyományai
2. Mázor Michal	A Nagykürtösi járás irodalmi hagyományai
3. Lackó Pál	A mai magyar líra
4. Duba Gyula	A Madách Kiadó munkája
5. Marosi Endre	Balassi Bálint vitézsége
6. Kormos Sándor (Alexander Kormoš)	Kétnyelvűség a költészetben
7. Baranyi Ferenc	A magyar műfordítás néhány aktuális kérdése
8. Batta György	Hol tart a csehszlovákiai magyar gyermekirodalom?
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------
A szervezők a Madách Napokon elsősorban a lírának adtak teret. Ezért két olyan műsort is programra tűztek, amely hazai magyar költő műveiből készült. 1986-ban Vas Ottó versmondó Zs. Nagy Lajos költeményeiből készített összeállításával lépett közönségünk elé. Sárkányom pusztulása című műsorában az előadóművész magas szinten tolmácsolta azt, amiért ő a költőt szereti: “A humorral és szatírával fűszerezett humanizmust, az emberiségért való aggódást.” A rendezők egyébként ezzel a műsorral köszöntötték a költőt, az akkor ötven éves Zs. Nagy Lajost, a járás szülöttjét.
1989-ben szintén Vas Ottó előadását élvezhette a közönség Nagykürtösön. Akkor Kulcsár Ferenc verseiből készített szép összeállítást Benső honfoglalás címmel.
Természetesen a hazai magyar költészeten kívül a magyarországi líra s a világirodalom termékeiből is kapott ízelítőt a közönség. Járt köreinkben Sinkovits Imre, aki Lélekben összenőve című műsorával szerepelt. Baranyi Ferenc a világirodalom gyöngyszemeiről beszélt, Kassai Franciska pedig megzenésített verseket énekelt.
A rendezvényekről sohasem hiányoztak a hazai magyar könyvek. Az irodalompártolók az évek során több ezer példányt adtak el a szerzők műveiből. Természetesen nem hiányoztak a könyvviták, a beszélgetések, a szerzői estek sem. A Madách Napok alkalmából körülbelül 34 író-olvasó találkozót rendeztek.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------
Az író, költő neve:	Hol találkozott olvasóival:
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------
1. Ardamica Ferenc	Ipolyvarbó, Szécsénykovácsi
2. Batta György	Ipolynyék, Lukanénye
3. Csáky Károly	Csáb, Inám, Ipolynyék, Ipolyvarbó, Kelenye,
	Lukanénye, Nagykürtös, Óvár
4. Duba Gyula	Ipolynyék, Ipolyvarbó
5. Kövesdi Károly	Ipolybalog, Ipolynyék
6. Mács József	Ipolynagyfalu, Lukanénye, Nagycsalomja
7. Tóth Elemér	Ipolynyék, Ipolyvarbó
8. Zalabai Zsigmond	Ipolybalog, Ipolynyék, Lukanénye
9. Zs. Nagy Lajos	Csáb, Lukanénye, Nagykürtös, Óvár, Zsély
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------
Számos olyan program is megvalósult, melyek során az önismeret gazdagodott, a nemzetiségi tudat erősödött. Ilyenek voltak az irodalmi-honismereti kirándulások, az előadói estek, valamint a nemzetiségi jogainkkal foglalkozó előadások.
A Madách nyomában tett irodalmi zarándokútról már szóltunk. 1985-ben, a Balassi-évforduló alkalmából egy újabb irodalmi-honismereti túrát szerveztek. Ismét bebizonyosodott, hogy az emléktúráknak nagy közösségformáló szerepük van. A Balassi-túra 53 résztvevője azokat a helyeket kereste fel, amelyekhez a költő életének egy-egy szakasza kapcsolódott. A szakmailag is jól előkészített túra (a résztvevők nyomtatott túrafüzetet kaptak) útikalauza Marosi Endre történész, a szlovákiai várak s a Balassi-emlékhelyek kitűnő ismerője volt. Az út során, illetve a zólyomi várban és Hibbén Havas Judit előadóművész, valamint Budai Ilona népdalénekes adott emlékezetes műsort.
Jól sikerült a budapesti Petőfi Irodalmi Múzeumban tett látogatás is, ahol Havas Judit irodalomszakos előadóművész kalauzolta a látogatókat.
A IV. Madách Imre Irodalmi és Kulturális Napok honismereti kirándulással kezdődtek. Az út Hont tájain vezetett keresztül, az Alsó-Ipoly mentén át a Duna-kanyarig. Börzsöny peremvidékén olyan emlékeket-nevezetességeket tekintettek meg a kirándulók, mint Szokolyi Alajos egykori olimpikon kúriája Bernecén; az 1751-ben épült első Hont megyei barokk vármegyeháza Kemencén, az Árpád-kori román templom s a még működő vízimalom Nagybörzsönyben, a szobi Börzsöny Múzeum szép gyűjteménye, a zebegényi Szőnyi István Emlékmúzeum, a visegrádi palota romjai és a fellegvár.
Az előadói estek közül már említettük Sinkovits Imre műsorát. A többi színházlátogatás közül itt csak Sütő András Advent a Hargitán című darabjának közös megtekintését említjük, melyre a budapesti Nemzeti Színházban került sor.
Az előadások közül kiemelhetjük a következőket:
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------
Az előadó neve:	Az előadás címe:
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------
1. Zika Klára	Magyarnak lenni
2. Szénássy Zoltán	Az 1848-as szabadságharc
3. Jozef Ďuriš	A csehszlovák állam megalakulásának történelmi jelentősége
4. Gyurcsik Iván	A nemzetiség alkotmányos jogai
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------
Külön szólnunk kell arról a honismereti-helytörténeti programról, amelyet a szervezők a Madách Napokon valósítottak meg. Az Ipoly mente gazdag hagyományokkal, értékes szellemi örökséggel rendelkezik. Számos nagy szülöttje van: Madáchon és Mikszáthon kívül még sokan vannak olyanok, akikre érdemes és illik emlékezni. Ezt meg is tették Nagykürtösön, részben a Mikszáth, részben a Madách Napokon.
1985-ben, születésének 200. évfordulóján Szeder Fábiánra, néprajzírásunk úttörőjére, a jeles palóckutatóra emlékeztek. Szülőfalujában, Csábon Csáky Károly tartott előadást, s hívta fel a figyelmet a falu nagy fiának irodalmi munkásságára. Nem sokkal ezután elkészült a tudós kutató emléktáblája is, amely ma a katolikus templom falán látható.
Kovács László tanár a II. Madách Imre Irodalmi és Kulturális Napokon Erdélyi utazások címmel tartott vetítettképes előadást Csábon.
1985-ben Ján Jančovic helytörténész a falujának, Nógrádszentpéternek a múltjáról és jelenéről írt könyvét mutatta be. Beszámolóját korabeli dokumentumokkal, szép képekkel illusztrálta.
A IV. Madách Napokon, Buda felszabadulása 300. évfordulóján Pálmány Béla történész a nógrádi várakról tartott előadást. Mindenek előtt Nógrád török kori eseményeit tárta fel, hisz ezen a vidéken egykor jelentős végvárak álltak, s a nagy eseményeket is befolyásoló csaták zajlottak. Az 1682-es füleki és az 1683-as szécsényi ütközetek is kihatással voltak az egykori változó hadihelyzet újabb alakulására.
1986-ban ünnepeltük Mocsáry Lajos nógrádi politikus és történész születésének 160. évfordulóját. A Madách Napokon Böszörményi István tanár, a kurtányi Mocsáry-emléktábla felállításának egyik szorgalmazója emlékezett jeles szülöttünkre, aki egyike méltatlanul elfelejtett nagyjainknak. A dualizmus korának azon kevés politikusaihoz tartozott, akik józanul akarták megoldani a nemzetiségek ügyét.
A legutóbbi Madách Napokon Ipolyi Arnoldra emlékeztek. A “reneszánsz szabású tudós” és katolikus püspök, gyűjtő és művészettörténész születésének 170. évében Ipolyi Arnold Emléknapot rendeztek a szülőfaluként tisztelt községben, Ipolykeszin. A falu templomában Tempfli József nagyváradi megyéspüspök celebrált szentmisét. Utána megkoszorúzták Ipolyi Arnold emléktábláját, majd emlékülést tartottak a kultúrházban. Ezen Csáky Károly, Liszka József és Eisler János tartott előadást.
Bussán és Csalárban a nagy magyar pilóta és repülőkonstruktőr, Zsélyi Aladár tiszteletére rendeztek emléknapot, koszorúzással, emléküléssel és emléktáblaavatással egybekötve.
A honismereti-helytörténeti témájú előadásokról, illetve megemlékezésekről az alábbiakban adunk áttekintést:
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------
Az előadó neve:	A megemlékezés témája, az előadás címe:
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------
1. Csáky Károly	Szeder Fábián élete és munkássága
2. Kovács László	Erdélyi utazások
3. Jančovic Ján	Nógrádszentpéter múltja és jelene
4. Pálmány Béla	Végvárak Nógrádban a törökhódoltság végén
5. Böszörményi István	Mocsáry Lajos élete és munkássága
6. Winkler László	Zsélyi Aladár, a magyar aviatika úttörője
7. Csáky Károly	Ipolyi Arnold élete és közéleti tevékenysége
8. Liszka József	Ipolyi Arnold és a szlovák néprajztudomány
9. Eisler János	Ipolyi Arnold a művészetpártoló 
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------
Végül a Madách Napok alkalmából megrendezett kiállításokat foglaljuk táblázatba:
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------
A kiállító neve, a kiállítás éve,	A kiállítás helye:
témája és tárgya:
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------
1. Madách élete és munkássága
(Dokumentumkiállítás - 1983)	Nagykürtös, Lukanénye
2. “Csak egy pillanatra”
(Régifotó-kiállítás - 1984)	Ipolyvarbó
3. “Tisztelet a szülőföldnek”
(Kopócs Tibor grafikái - 1988)	Ipolyvarbó, Bussa
4. Könyvkiállítás (Madách, Keres-
kedelmi és Jogi Kiadó - 1989)	Nagykürtös
5. Tragédia-illusztrációk
(Réti Zoltán akvarelljei - 1990)	Nagykürtös, Ipolyvarbó
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------
Összegzés 
Talán sikerült a fentiekben érzékeltetni mindazt, ami irodalmi-kulturális vonalon egy nemzetiségi őrhelyen történt. Egy évtized munkájáról készítettünk számadást. Annak a kis szellemi műhelynek a törekvéseiről adtam számot, amelyről feltétlen érdemes tudomást szereznünk, amely - meg a hozzá hasonló többi is - az eddiginél sokkal nagyobb megbecsülést érdemelne. Mert szellemi életet, öntudatot táplál, irodalmat, kultúrát szervez, értékeket tisztel, s talán teremt is azokból valamit.
Nem az első vonalba tartoznak az ilyen kisközösségek, a kultúrát szervező, irodalmat népszerűsítő és anyanyelvet féltő társaságok. Ám nem biztos, hogy nélkülük élhetne és működhetne az első vonal. S ha azt akarjuk, hogy a jövőben működő- és alkotóképes legyen mindez, ezek a vidéki műhelyek, őrhelyek és végvárak is nagyobb odafigyelést érdemelnek. Igenis tudomást kell róluk vennünk, mert ami ezekben történik, immár az is része művelődéstörténetünknek. Olyan történések és megnyilvánulások, melyek által valamennyien gazdagodhatunk.
A Madách Napok sajtója
1.	Bodzsár Gyula: Rangos irodalmi szeminárium. Haladás 1985. XII. 12.
2.	Bodzsár Gyula: Madách Imre Napok. Új Szó 1987. XII. 1.
3.	Bodzsár Gyula: Az asszony tragédiája (Egy előadói estről). Hét 1986. 10. sz. 7. l.
4.	Bodzsár Gyula: Irodalmi szeminárium (A harmadik Madách Napokról). Fotókkal. Hét 1986. I. 2. 6. l.
5.	Csáky Károly: Madách nyomában (Barangolás az Ipoly bal partján). Új Szó 1983. 10. sz. 14. l.
6.	Csáky Károly: Gazdag tartalom, jó színvonal (Madách Imre Irodalmi és Kulturális Napok másodszor). Új Szó 1985. I. 11. 6. l.
7.	Csáky Károly: Hagyományt is teremtve (A III. Madách Imre Irodalmi és Kulturális Napokról). Új Szó 1986. II. 13. 4. l.
8.	Csáky Károly: Évfordulók kapcsán (A IV. Madách Imre Irodalmi és Kulturális Napokról). Új Szó 1986. XII. 9. 6. l.
9.	Csáky Károly: Madách másképp mondta (Jegyzetek egy szeminárium kapcsán). Új Szó 1978. II. 16. 6. l.
10.	Dusza István: Történelmi üzenet (Az ember tragédiája bemutatójának 100. évfordulója). Vasárnapi Új Szó 1983. IX. 12. 14. l.
11.	Sulyok László:	“Senki sem győzhet le senkit…” (Dr. Garay Lajos véleménye a Tragédiáról). Nógrád 1983. X. 2.
12.	Urbán Aladár: Irodalmi szeminárium. Haladás 1987. 48. sz.
13.	Urbán Aladár: A Madách-évforduló jegyében. Hét 1983. XI. 18. 7. l.

A Madáchcsal, műveivel és szülőföldjével
foglalkozó cikkek jegyzéke
1.	Bodnár Gyula: Emlékek és tervek az “Ánglus” kertben. Új Szó 1983. IX. 23. 6. l.
2.	Csáky Károly: Madách Imre falujában. Fotókkal. Hét 1989. 40. sz. 10-11. l.
3.	Csáky Károly: “Szent e hely, kicsiny világom az…” (Madách Imre második otthonáról). Fotókkal. Vasárnapi Új Szó 1990. II. 16.
4.	Csáky Károly: Madách-emlékek Csesztvén. Hét 1983. IX. 11. 15. l.
5.	Csáky Károly: “…lelkem felfelé tör” (Tragédia-akvarellek nógrádi tájjal. Réti Zoltán albumáról). Hét 1983. XII. 23. 8. l.
6.	Csáky Károly:Madách Imre élete és munkássága (Két vidéki kiadványról). Hét 1984. X. 26. 9. l.
7.	Csáky Károly: Madách Imre kapcsolatai (A balassagyarmati Madách-emlékülés anyagáról). Hét 1984. IX. 21. 10. l.
8.	Csáky Károly: Értékes adatok (Madách Imre-dokumentumok. Leblancné Kelemen Mária könyvéről). Új Szó 1988. VIII. 29. 4. l.
9.	Csáky Károly: “Sírom kint álljon szabadban…” (Az ötven éves Madách-síremlék). Vasárnapi Új Szó 1986. XII. 19. 51. sz. 11. l.
10.	Csáky Károly: Nógrádi képcsarnok (Könyvismertetés). Hét 1985. 39. sz.
11.	Kelenváry János: Madách-leszármazottak nyomában. Hét 1979. VIII. 4. 11. l.
12.	Keszeli Ferenc: Zarándoklások Madách Imréhez. Fotókkal. Hét 1979. I. 13. 16. l.
13.	Kiss László: Madách és a csodadoktorok. Hét 1989. X. 27. 10-11. l.
14.	Kysuckđ J.: Tragédia ženy (Pravda o živote manželky Imre Madácha) Pokrok 1983. 39-47. l.
15.	Kysuckđ J.: Posledné dni veľkého básnika. Pokrok 1984. 40-42. l.
16.	Mács József: Madách és a csehszlovákiai magyarság. Hét 1989. XI. 3. 7. l.
17.	Miklósi Péter: Madáchnál Sztregován. Fotókkal. Hét 1983. X. 21. 14-15. l.
18.	Praznovszky Mihály: Az élő Madách. Haladás 1983. 33-40. l.
19.	Tóth László: A “kérdező mű” (Százharminc éves Az ember tragédiája). Hét 1990. V. 25. 10-11. l.
20.	Tóth László: Az ember tragédiája vidéki színpadokon. Hét 1984. I. 13. 14. l.
21.	Varga Erzsébet: Madách Imre szülőföldjén. Fotókkal. Hét 1978. II. 4. 12-13. l.

Radó György
Madách Imre ősei
Amikor évekkel ezelőtt Radó György megmutatta nekem a Madách Imre őseit tartalmazó családfát, még mindketten abban reménykedtünk, hogy a kisebb könyv terjedelmű gyűjtés kiadására előbb vagy utóbb lehet majd találni kiadót. Aztán teltek-múltak az évek, s egyre nyilvánvalóbbá vált, hogy a tervből a szerző életében már nem lesz semmi.
Radó György évekkel korábban több Madách-vonatkozású témát is a gondjaimra bízott, köztük feltételesen a Madách családfát is. A szerző halálával sürgetővé vált a kézirat ügye. Végül is két lehetőséget láttam: az egyik: gyorsan keresek én is egy nálam fiatalabb Madách-kutatót, akire alkalmasint örökül hagyhatom a kéziratot, bízva abban, hogy távolkeleti módra, a mester gondolatait a tanítványok tanítványainak tanítványai közül egyszer majd csak közzéteszi valaki. A másik lehetőség a családfa mielőbbi közzététele volt. Nos, az utóbbit választottam, abból kiindulva, hogy a közzétételnek egy lehetséges módja az is, ha egy szimpózium keretében bemutatunk valamit, bár a témából adódóan kétségkívül vitatható az eljárás hatékonysága.
A családfa egyes részei egy füzetbe voltak beragasztva, és semmiféle megjegyzés, magyarázó szöveg nem állt mellettük. Pedig egy ilyen, a maga nemében talán egyedülálló munkához ugyancsak elkelt volna valami bevezető, s biztosak lehetünk benne, hogy meg is született volna, ha a szerző komolyan vehető bíztatást kap valamelyik kiadótól. Így azonban az utómunkálatokra nem került sor. Lemaradt tehát a módszer magyarázata, ami azért lett volna érdekes, mert Radó György azt a forráskritikai szempontból erősen támadható eljárást alkalmazza, hogy az információ minősége szempontjából egyformának tekinti a különböző eredetű forrásokat. Magyarán, az anyakönyvi kivonatot és a mitikus legendákat egyaránt, differenciálás nélkül elfogadja.
Radó György Madách Imre minden lehetséges ősének feltérképezését tűzte ki célul. A feladat persze ebben az általánosságban gyakorlatilag megvalósíthatatlan, a teljesség csak megközelíthető. Madách nagyszüleit még ismerjük, de már a nyolc dédszülő egyike ismeretlen személy; Rusz Julianna a jelek szerint leányanya volt, ezért is kapta lánya a Rusz Anna nevet. Bajban is lennénk, ha nem akadnánk el újra és újra, mégpedig ahogy fölfelé haladunk a családfán, egyre több ágon. Hiszen a huszadik nemzedékben több mint egymillió őst kellene felsorolnunk, a harmincadikban egymilliárdot, a negyvenedikben egybilliót. Vagy lehet, hogy tévedünk? Nos, valójában nem csupán ismereteink korlátai miatt nem tudunk egyre több őst felsorolni; az a logika is alapvetően hamis, amely szerint egy-egy nemzedékkel továbblépve megduplázódik őseink száma. A hiba ott van, hogy az ősök között egyre több az azonos személy. Ha mondjuk valakinek a szülei unokatestvérek (márpedig sem az unilaterális sem a bilaterális elsőfokú keresztunokatestvér házasság nem ritka az archaikus társadalmakban), úgy az illetőnek csak hat dédszülője van és nem nyolc.
Madách családfája is nem egy helyen azzal a megjegyzéssel végződik, hogy lásd a családfa valamely másik ágát, mivel az illető személyhez több ágon is eljuthatunk.
Radó György a családfa magyar vonatkozású részéhez döntően Nagy Iván művét használta fel, míg a nem magyar vonatkozásoknál Stokvis munkájára támaszkodott. Stokvis a világ uralkodóházainak genealógiáját közölte viszonylag nagy részletességgel.
További módszertani probléma, hogy bizonyos ponton túl már nem is nagyon lehet eldönteni, valóságos leszármazással állunk-e szemben, vagy mítosszal, netán olyan mítosszal, amely azért tényleges genealógiai kapcsolatokat rögzít. Radó György ilyen esetekben pontokkal jelezte a leszármazási kapcsolatot. (A leszármazás értelmezésével itt nem foglalkozunk. Természetesnek vesszük, hogy a családfák alapvetően a patert tüntetik fel s nem a genitort. A társadalmak túlnyomó többségében apa ill. anya az a személy, aki e társadalmi funkciót betölti, függetlenül a biológiai-genetikai vonatkozásoktól.)
A szerző nemcsak a Bibliát használta fel munkájához, de vélhetően sok más mítoszgyűjteményt, hagyományt is, amelyek a régi idők leszármazási relációihoz támpontul szolgálhattak.
Ez természetes is, hiszen Madách Imrétől Ádámig és Éváig eljutni nem könnyű; akár Nagy Iván művéből, akár a Biblia nevű szövegegyüttes valamely változatából indulunk ki, legalábbis évezrednyi az az időszak, amelynek áthidalása csaknem reménytelennek látszik. Külön gond - s attól tartok, hogy ezzel a szerző sem vetett kellőképpen számot -, hogy az archaikus rokonsági kapcsolatok interpretációját nagy körültekintéssel kell elvégezni. Aki a Bibliát “modern” nyelven s főképp: egy modern társadalom kapcsolatrendszerét visszavetítve olvassa (mindegy, hogy magyarul vagy latinul), az elcsodálkozik pl. azon, hogy - úgymond - Jézus “fivéreiről” és “nővéreiről” is szólnak a fordítások. (Ehelyütt egy másik - Radó Györgynél sokkal fiatalabb, mégis sok éve halott - tanárom munkásságára kell felhívnom a hallgatóság figyelmét: Bodrogi Tiboréra.) Valójában arról van szó, hogy a természetes nyelveknek legalább a felében nincs olyan szó, amely a magyar (angol, latin, görög stb.) nyelvek fivér ill. nővér szavainak megfelelne. Még napjainkban is nagy számban léteznek ún. osztályozó rokonsági rendszerekre épülő társadalmak, amelyekben számos izgalmas eltérés mellett néhány rokonvonás is kimutatható, így pl. általánosnak mondható a fivérek és nővérek ekvivalenciájának elve. Ez a konkrét bibliai példánál maradva azt jelenti, hogy a tényleges rokonsági relációt tekintve nincs különbség Jézus fivérei és első-, másod-, vagy akárhányadfokú párhuzamos unokatestvérei (parallel cousin) között: e személyek ekvivalensek, ugyanolyan rokonsági kapcsolatban álltak Jézussal, amelyet - mivel ez a metanyelvi deskripció nem helyettesíthető sem a magyar, sem más ismert nyelvben egyetlen szóval - szerencsétlen módon “fivér”-nek fordítottak. Az ilyen furcsaságok tehát könnyen tévútra vezethetik a kellő szociálantropológiai felkészültséggel nem rendelkező kutatót.
Radó Györgynek, úgy tűnik, sikerült eljutnia többek között Ádámig és Éváig. Igen, többek között, hiszen a különböző hagyományok sok más végpontot, vagyis inkább kezdőpontot ismernek. Így Madách egy másik őseként megjelenik az egyik leszármazási ág kezdőpontjaként a germán mitológia istene, Odin (Wotan).
E bevezető alapján bizonyára sokakban kételyek fogalmazódnak meg, netán úgy gondolják, hogy Radó György munkája voltaképpen pamflet. Nos, semmiképpen sem az. Aki ismerte őt, vagy akárcsak a munkásságát, az meggyőződhetett róla, hogy a tárgyszerűség, a ráció döntően meghatározták irodalomtörténeti munkásságát. Megpróbálok tehát abban a szellemben válaszolni egy ilyen ellenvetésre, ahogyan megítélésem szerint ő tette volna.
Egy olyan munka, amely nem önálló kutatáson, hanem más munkák feldolgozásán, interpretációján vagy integrációján alapul (s ilyen volt a Madách Imre életrajzi krónika is), értelemszerűen nem lehet jobb vagy pontosabb, mint az alapjául szolgáló forrásművek. S komolyan venni is annyira lehet, amennyire a forrásművek komolyan vehetők. Nagy Iván főművét, a germán mitológiát vagy a Bibliát sokféleképpen lehet értelmezni, vagy akár értékelni. Lehet bennük hiányosságokat, ellentmondásokat találni. Mindazonáltal pamfletnek nem nevezhetők, részint azért nem, mert nem ilyen szándékkal készültek, részint azért nem - s talán ez a döntőbb -, mert az a kultúra, amelyben élünk, nem ilyen módon használja az említett forrásokat. A zavaró tehát legfeljebb az lehet Madách családfájában, hogy a kultúránkban meglehetősen eltérő módon használt forrásokat végső soron azonos módon és azonos célra használja. E vélekedés ellen azonban felhozható, hogy pl. a Bibliának sokféle használati módja van, s ezek egyike a rokonsági relációk vizsgálata. Egyébként a keresztény kultúrák egyikében, a mormonokéban, nem is akármilyen jelentősége van a genealógiának.
Ezzel együtt Madách bizonyára furcsán érezte volna magát, ha Radó György monumentális munkájával, vagyis saját rokonságával szembesül. Sajnos nem tudjuk, hogy a klasszikus művek közül mit ismert, mit nem. A mai olvasónak bizonyára Ardzsuna jut eszébe, aki a Bhagavad-Gítában szörnyülködve látja: nemcsak saját harcosai, de az ellenséges hadsereg katonái is mind-mind a saját rokonai. Persze a Bhagavad-Gítát sem genealógiai példázatként szokás idézni, olvasni.
Végül néhány technikai megjegyzés. Radó György magukat a táblázatokat, de azok végpontjait is betűjelzésekkel látta el. Ezekből állapítható meg, hogy hol következik egy-egy ágnak a folytatása. Jelöléstechnikája egyszerű s a maga nemében tökéletes is: az újabb eredmények korlátlanul integrálhatók a rendszerbe. Ha pl. az AAABB jelű táblázat egyik ága a C jellel végződik, az azt jelenti, hogy a táblázat folytatása az AAABBC jelű táblázat lesz. A rövidítések (pl. gr.=gróf, hg.=herceg) stb. nem szorulnak magyarázatra. Az eredeti kéziratban, ha a leszármazásban vonal helyett pontot találunk, az azt jelenti, hogy nem szülő-gyermek, hanem ős-leszármazott kapcsolat van a két személy között, tehát egy vagy több közbülső nemzedék hiányzik. Ha pedig a nevek mellé kerül pontokból álló lánc, az azt jelenti, hogy nem a szokásos történeti források, hanem valamely mítosz vagy hagyomány enged következtetni a leszármazásra. A nyomtatásban az előbbi esetben szaggatott vonalat tettünk a nevek közé, az utóbbiban pedig pontokat.
Mindent egybevetve: Radó György munkája az információk olyan együttese, amelynek egyes részeit eltérő módon s igen nagy körültekintéssel kell értelmeznünk. A táblázatokban a szülő-gyermek kapcsolat vagy általánosabban: az ős-leszármazott kapcsolat genetikai, társadalmi és kulturális (mitológiai) kapcsolatot is jelölhet, s nem feltétlenül mentes azoktól a pontatlanságoktól, tévedésektől, amelyek sokkal kisebb léptékű leszármazási táblázatokban is óhatatlanul előfordulnak. A hibák, pontatlanságok, értelmezési bizonytalanságok korrekcióját azonban csakis a közzététel nyomán kibontakozó viták s a további kutatások szavatolhatják.
Technikai megjegyzések
A táblázatok zöme legfeljebb öt nemzedéket fog át, s ennek megfelelően a kiindulási személynek maximum tizenhat ükszülőjét tartalmazza, akiket “rendre” az A, B, C, D, E, F, G, H, I, J, K, L, M, N , O, P betűk jelölnek. A “rend” ezúttal azt jelenti, hogy a kétfelé ágazó pontokon felül mindig az apa, alul mindig az anya neve áll. A betűjelölés tehát azt az elméleti modellt követi, amikor mind a tizenhat ükszülő ismert. Többnyire azonban a személyeknek csak egy töredékét ismerjük. Ilyen esetben ki kell “kalkulálni”, hogy a hiányos táblázat végpontjain szereplő személyekhez milyen betűt kell rendelni. Így pl. az E betű minden esetben a kiindulási személy apja anyja apjának apját jelöli.
A táblázat neveit egyszerű rekurzióval kapjuk. Az első táblázatnak nincs neve. Minden további táblázat nevét úgy származtathatjuk, ha az előző táblázat nevéhez hozzáillesztjük azokat a betűjeleket, amelyekben végződik. Az eligazodást megkönnyíti az ismétlés: a következő táblázat kezdőpontja mindig a megelőző táblázat valamely végpontjával azonos.
Radó György sajátos jelöléstechnikájának magyarázata az, hogy újabb információk esetén a táblázatok rendszere bővíthető, anélkül, hogy a már meglévő táblázatok jelöléseit meg kellene változtatnunk.
Sok esetben a betű után csillag áll: ez azt jelenti, hogy Radó György ismerte ugyan a folytatást, s be is jelölte azt, ám a vonatkozó táblázatot a hagyatékában nem sikerült fellelni.
Néhány esetben nem a betűjelzés, hanem a név mellé tettem csillagot; ez azt jelenti, hogy az adott helyen a táblázat pontatlan vagy ellentmondásos, rendszerint a szülő vagy a gyermek neve kisebb vagy nagyobb mértékben eltérő. Az egyértelműség kedvéért ilyen esetekben mindkét helyen csillag áll a név mellett. Későbbi kutatások feladata lehet az említett hiányoknak és pontatlanságoknak a korrigálása. Nem jeleztük ugyan külön, ám kétségkívül zavaró a Plocki és Polocki névalakok előfordulása; a jelek szerint ugyanarról a családról van szó.
A neveket Radó György rendesen magyaros formában adta meg. Ennek pontos okát nem ismerjük, mindazonáltal kikövetkeztethető, ha az egyetlen elvileg szóba jöhető alternatív megoldásba belegondolunk. Az eredeti nyelv, névalak megtartása ugyanis egy ponton túl képtelen helyzethez vezetne. Elegendő, ha meggondoljuk: a bibliai neveknél nem csupán a táblázatokat kellene jobbról balra haladóvá megfordítanunk, de még a lapszámozást is! Radó György a logika, az egyöntetűség nevében még tovább ment: néhol a nevek megszokott formáin is változtatott. Valóban: pl. a Habsburg Rudolf névalak ellentmond annak, ahogyan az idegen neveket rendesen “lefordítjuk”. Hiszen ha Brandenburgi Ottóról, Kijevi Anasztáziáról stb. beszélünk, s általában: ha a “családnév” földrajzi név egyúttal, úgy rendesen mintegy jelzős szerkezetként fordítjuk magyarra a nevet, akkor a következetesség azt diktálja, hogy a Habsburgi névalakot használjuk. Ez némiképp talán zavaró, de még zavaróbb lenne, ha a sok száz név közül (hiszen a “családnevek” többsége földrajzi névből származik!) egyedüli kivételként a szóbanforgó család tagjait neveznénk másképp, mint ahogy azt a szokásos “fordítás” diktálná. Fogadjuk el tehát, hogy a szerző a magyar nyelvet eszközként használta csupán: egy lehetséges metanyelv eszközeként, amelynek azonban a szabályai - a metanyelvi funkcióból következően - már nem feltétlenül azonosak a magyar nyelv szabályaival.
A név alatt a születés és/vagy halálozás évét (feltételezett évét) találjuk, vagy ha az nem ismert, zárójelben egy vagy több évszámot, amikor a szóban forgó személy föltehetően élt.
A szaggatott vonal azt jelzi, hogy föltehetően egy vagy több nemzedék van a két összekapcsolt személy között, a pontsor mitikus szülő-gyermek kapcsolatra utal, végül a kettő kombinációja - pont és vonal váltakozása - azt jelenti, hogy a kapcsolat mitikus, s egyúttal nemzedéke(ke)t is átugrik. 
(A. Cs.)
					Rövidítések

					Br., br.		báró
					fej.				fejedelem
					Hg., hg.		herceg
					hgnő			hercegnő
					Gr., gr.		gróf
					grnő			grófnő
					N.				ismeretlen nevű (keresztnevű)
					nagyfej.		nagyfejedelem
					Őrgr., őrgr.	őrgróf

																Madách
															ff	László		A
												Madách		fl	1692-1737
											ff	János		¤
											fl	-1769		fl	Ujfalussy
											fl				ˇ	Zsuzsanna	B
								Madách		fl
							ff	Sándor		¤
							fl	1756-1814	fl					Fabricius
							fl				fl				ff	Andreas		C*
							fl				fl	De Fabrice	fl	Gottlieb
							fl				ˇ	Fruzsina		¤	-1766
							fl					-1810		fl
							fl								ˇ	?
				Madách		fl
			ff	Imre			¤
			fl	1781-1834	fl
			fl				fl
			fl				fl
			fl				fl				ff	?
			fl				fl				fl
			fl				fl				fl
			fl				fl	Rusz			fl
			fl				ˇ	Anna		¤
			fl					-1815		fl
			fl								fl
			fl								fl	Rusz
			fl								ˇ	Julianna
			fl									-1784
			fl
			fl
Madách		fl
Imre			¤
1823-1864	fl
			fl													Majthényi
			fl												ff	Márton		I*
			fl									Majhényi		fl	(1729, 1743)
			fl								ff	Károly		¤
			fl								fl	(1787)		fl	Ebeczky
			fl								fl				ˇ	Éva			J*
			fl					Majthényi	fl					
			fl				ff	Jónás		¤
			fl				fl				fl					Beleznay
			fl				fl				fl				ff	János		K*
			fl				fl				fl	Beleznay		fl	1711-1754
			fl				fl				ˇ	Anna		¤
			fl				fl								fl	Grassalkovich
			fl				fl								ˇ	Zsuzsanna	L*
			fl	Majthényi	fl									
			ˇ	Anna		¤
				1789-1885	fl									Zoltán
							fl								ff	István
							fl					Zoltán		fl
							fl				ff	Pál			¤
							fl				fl				fl	Soós
							fl				fl				ˇ	Julianna		N*
							fl	Zoltán		fl
							ˇ	Eszter		¤
											fl					Okolicsányi
											fl				ff	Pál			O*
											fl	Okolicsányi	fl
											ˇ	Mária		¤
															fl	Szent-Iványi
															ˇ	Mária		P*

																Madách
															ff	Péter		A
												Madách		fl	(1598)
											ff	Gáspár		¤
											fl	1590-1647	fl	Sallay
											fl				ˇ	Anna		
								Madách		fl
							ff	János		¤
							fl	(1652, 1666)	fl					Bene
							fl				fl				ff	András		C
							fl				fl	De Farbrice	fl	(1656)
							fl				ˇ	Fruzsina		¤	
							fl					-1810		fl	Madách
							fl								ˇ	Anna		D
				Madách		fl
			ff	János		¤
			fl	-1697		fl									Voxith
			fl				fl								ff	Horváth		E
			fl				fl					Voxith		fl	György
			fl				fl				ff	Horváth		¤	(1657)
			fl				fl				fl	János		fl	
			fl				fl				fl				ˇ	Kéry
			fl				fl	Voxith		fl					Anna
			fl				ˇ	Horváth		¤
			fl					Magdolna		fl
			fl					(1661)		fl
			fl								fl
			fl								ˇ	?
			fl									
			fl
			fl
Madách		fl
László		¤
1692-11737	fl
			fl													Szelényi
			fl												ff	Mihály	
			fl									Szelényi		fl	Menyhért
			fl								ff	András		¤	(1599)
			fl								fl	(1646)		fl	
			fl								fl				ˇ	Palojthay		J
			fl					Szelényi		fl					Erzse
			fl				ff	János		¤
			fl				fl	-1680		fl				
			fl				fl				fl			
			fl				fl				fl	Romhányi
			fl				fl				ˇ	Erzse		
			fl				fl							
			fl				fl							
			fl	Szelényi		fl									
			ˇ	Erzse		¤
							fl									Kubinyi
							fl								ff	János		M
							fl					Kubinyi		fl	(1660)
							fl				ff	János		¤
							fl				fl				fl	Mérey
							fl				fl				ˇ	Anna		N
							fl	Kubinyi		fl
							ˇ	Magdolna	¤
								-1695		fl		
											fl				
											fl	Baán		
											ˇ	Anna	

A táblázat

														Madách
													ff	Miklós	A
										Madách		fl	(1448)
									ff	László		¤
							Madách	fl	(1470, 1492)	fl	Perényi
						ff	János	¤				ˇ	Ilona
				Madách	fl	(1503-)	fl	Rátkai
			ff	Márton	¤			ˇ	Kata
Madách		fl	(1550)	fl	Thuricz
Péter		¤			ˇ	Zsófia
(1585, 1598)	fl	Asgóthy
			ˇ	Ilona

AA táblázat

									Madách			Madách		
								ff	Pál			fifi	Pál			A
Madách		Madách		Madách	fl	(1296, 1336)		(1295, 1300)
Miklós	fifi	György	fifi	Pál		¤
(1448)		(1441)		(1368)	fl	Gechy			Gechy
								ˇ	N.			fifi	János

AAA táblázat

Madách			Oszláni			Radon
Pál			fifi	Madách		fifi	comes		fifi Narad (Nyárád)
(1295, 1300)		(1250, 1275)		(1238, 1250)

AAAA táblázat

							
						ff	Bene András (1597, 1634)	fifi	Bene Mihály
Bene András (1654, 1656)	¤
						ˇ	Kovácsy Bora						

AC táblázat

								ff	Madách Péter, lásd: A
Madách Anna	fifi	Madách György	¤
								ˇ	Sallay Anna, lásd: A

AD táblázat

									Voxith
								ff	Horváth
			Voxith		Voxith	fl	János
		ff	Horváth	fifi	Horváth	¤
		fl	János		N.		fl	Uza					
		fl						ˇ	Zsófia	fifi	Uza	fifi	Uza	fifi	Uza	- - - Péter	fifi	Uza
Voxith	fl							(1512)		Pál		László	Zsig-	(1271)
Horváth	¤														mond
György	fl				Vass
(1657)	fl			ff	István
		fl	Vass		fl
		ˇ	Zsófia	¤
					fl	Uza		ff	Uza Gáspár	fifi	Uza László, lásd: a táblázat másik ágát
					ˇ	Anna	¤
						(1562)	ˇ	Mucsinyi Bora

AE táblázat

Palojthay		Palojthay		Palojthay		Palojthay		Palojthay
Erzse	fifi	Ágoston	fifi	Márton	fifi	Dávid	fifi	Ágoston
						(1567)					(1400)

AJ táblázat

			Kubinyi		Kubinyi		Kubinyi		Kubinyi		Kubinyi		Kubinyi
		ff	Kristóf	fifi	Dániel	fifi	György	fifi	László	fifi	Miklós	fifi	Márk	A
Kubinyi	fl	(1578)								(1429)		(1361, 1391)	(1355)
János	¤
(1660)	fl
		ˇ	Pongrácz Borbála

AM táblázat

Kubinyi Márk (1355)	fifi	Kubinyi Miklós (1325)	fifi	Ite (Iwche)	fifi	Hudkont (1233)

AMA táblázat

									Mérey		Mérey		Mérey
								ff	János	fifi	Gáspár	fifi	László	A
						Mérey	fl							(1387)
					ff	János	¤
Mérey		Mérey	fl			fl	Hanyi
Anna	fifi	Gergely	¤			ˇ	Margit
			(1570)	fl	Faiszy
					ˇ	Sára

AN táblázat

Mérey		Mérey		Mérei		Mérei		Mérei
László	fifi	János	fifi	de Karán	fifi	Gábor	fifi	János
(1387)		(1357)		István					(1280)

ANA táblázat

																Ujfalussy
															ff	János		A
												Ujfalussy		fl	(1596)
											ff	Gergely		¤
											fl	(1649)		fl	Bánffy 
											fl				ˇ	Kata			B
								Ujfalussy		fl					1573-
							ff	János		¤
							fl	(1697)		fl					Máriássy
							fl				fl				ff	András		C
							fl				fl	Máriássy		fl	1558-1608
							fl				ˇ	Zsófia		¤	
							fl								fl	Görgey
							fl								ˇ	Margit		D
				Ujfalussy		fl									
			ff	Sándor		¤
			fl	(1708)		fl									Br. Zay
			fl				fl								ff	Zsigmond	E*
			fl				fl					Br. Zay		fl	1588-1649
			fl				fl				ff	László		¤
			fl				fl				fl	(1624-1674)	fl	Pogrányi	
			fl				fl				fl				ˇ	Anna		F*
			fl				fl	Br. Zay		fl
			fl				ˇ	Éva			¤
			fl								fl					Vizkelety
			fl								fl				ff	Tamás		G*
			fl								fl	Vizkeleti		fl	(1588)
			fl								ˇ	Magdolna	¤
			fl												fl
			fl												ˇ	?
			fl
Ujfalussy		fl
Zsuzsanna	¤
			fl
			fl													Sándor
			fl												ff	János		I*
			fl									Sándor		fl	
			fl								ff	Imre			¤
			fl								fl	(1637)		fl	Aranyady
			fl								fl				ˇ	Dora		J*
			fl					Sándor		fl					
			fl				ff	István		¤
			fl				fl				fl					Darabos
			fl				fl				fl				ff	János		K*
			fl				fl				fl	Darabos		fl	
			fl				fl				ˇ	Krisztina		¤
			fl				fl								fl	Pethő
			fl				fl								ˇ	Sára			L*
			fl	Sándor		fl									
			ˇ	Kata			¤
							fl									Forgách
							fl								ff	Péter		M*
							fl					Forgách		fl	
							fl				ff	János		¤
							fl				fl				fl	Ujfalussy
							fl				fl				ˇ	Kata			N*
							fl	Forgách		fl
							ˇ	Kata			¤
											fl					Petróczy
											fl				ff	Miklós		O*
											fl	Petróczy		fl
											ˇ	Ilona		¤
															fl	Mérey
															ˇ	Zsófia		P*

B táblázat

													Ujfalussy
												ff	János		A
										Ujfalussy	fl
									ff	Gáspár	¤
							Ujfalussy	fl	(1458)	fl	Majthényi
						ff	Imre		¤			ˇ	Ilona
						fl	(1512)	fl	Plathy
						fl			ˇ	Dora	fifi	Plathy Mikós	C
			Ujfalussy		fl
		ff	Gergely		¤
		fl	(1524, 1543)	fl
		fl				fl
Ujfalussy	fl				fl	Ujfalussy		Ujfalussy		Ujfalussy
János	¤				ˇ	Erzse	fifi	János	fifi	András		E
(1569)	fl								(1503)
		fl	
 		fl
 		fl								Posár		Marcel-		Já-		Mar-		Ke-
		ˇ	Posár Kata	fifi	Posár Vitál - - 	Miklós	fifi	házi		fifi	nos	fifi	cel	fifi	szi
													Posár						Péter

BA táblázat

Ujfalussy		Bálint de		Jóka de
János	fifi	Divékuj-	fifi	genere	fifi	István - - - Divék nemzetség
			falu			Divék		(1250)
						(1271)

BAA táblázat

Plathy		Plathy		Plathy		Plathy				
Miklós	fifi	Péter	fifi	János 	fifi	Fülöp 		fifi	Marceus
			(1391)		(1362)		(1317, 1362)		(1271)

BAC táblázat

Ujfalussy		Miklós de		András de	András de								Divék
András	fifi	Tőkés-	fifi	Tőkés-	fifi	Tőkésújfalu	fifi	Bodomér	fifi	Kozma	- - -	nemzet-
			újfalu		újfalu		(1321, 1339)		(1277,		(1271)		ség, lásd:
													1287)					BAA

BAE táblázat

Bánffy		Bánffy		Bánffy		Bánffy		Bánffy		Bánffy
Miklós	fifi	István	fifi	István	fifi	János	fifi	Miklós	fifi	István	A
-1501		-1448								(1344)		(1282)

BBA táblázat

Bánffy		Hadold		Hadold		Hadold
István	fifi	Mihály	fifi	Arnold	fifi	Czirják	fifi	Gr. Orlamundi N.
(1282)		(1248,		(1234)		(1173)
			1273)

BBAA táblázat

																Bánffy
															ff	Miklós		A
												Bánffy		fl	-1501
											ff	János		¤
											fl	-1534		fl	Hg. Sagani 
											fl				ˇ	Margit		B
								Bánffy		fl					(1484)
							ff	István		¤
							fl	1522-1568	fl					Székely
							fl				fl				ff	Jakab		C
							fl				fl	Székely		fl	(1490)
							fl				ˇ	Margit		¤	
							fl								fl	
							fl								ˇ	?
				Bánffy		fl									
			ff	Miklós		¤
			fl	1547-		fl									Országh
			fl				fl								ff	László		E
			fl				fl					Országh		fl	(1484, 1493)
			fl				fl				ff	Imre			¤
			fl				fl				fl				fl	Maróthi	
			fl				fl				fl				ˇ	Magdolna	F
			fl				fl	Országh		fl					(1558)
			fl				ˇ	Magdolna	¤
			fl								fl					
			fl								fl
			fl								fl	Drugeth		
			fl								ˇ	Ágnes					
			fl											
			fl
Bánffy		fl
Kata			¤
1573-		fl
			fl													Zrínyi
			fl												ff	Péter		I
			fl									Zrínyi		fl	-1493
			fl								ff	Miklós		¤
			fl								fl	-1534		fl	
			fl								fl				ˇ	?	
			fl					Zrínyi		fl					
			fl				ff	Miklós		¤
			fl				fl	1508-1566	fl				
			fl				fl				fl				
			fl				fl				fl	Manlia			
			fl				fl				ˇ	Anna		
			fl				fl					Torquata		
			fl				fl							
			fl	Zrínyi		fl									
			ˇ	Orsolya		¤
							fl									Frangepán
							fl								ff	Bernát		M
							fl					Frangepán	fl	(1493)
							fl				ff	Ferdinánd	¤
							fl				fl	(1524)		fl	Lujza de
							fl				fl				ˇ	Marzano		N
							fl	Frangepán	fl
							ˇ	Katalin		¤
								(1542)		fl					
											fl			
											fl	Brankovics	
											ˇ	Mária		

BB táblázat

																Hg. Sagani
															ff	Henrik		A
												Hg. Sagani	fl	-1369
											ff	Henrik		¤
											fl	-1397		fl	Hg. Polocki 
											fl				ˇ	Anna		B
								Hg.	Sagani	fl					1324-1363
							ff	János		¤
							fl	-1439		fl					Hg. Oppelni
							fl				fl				ff	László		C
							fl				fl	Hg. Oppelni	fl	-1401
							fl				ˇ	Katalin		¤	
							fl					1367-1420	fl	Hg. Mazóviai
							fl								ˇ	Ofka		D
				Hg. Sagani	fl									
			ff	János		¤
			fl	1435-1504	fl									Hg. Szász-
			fl				fl								ff	Wittenbergi	E
			fl				fl					Hg. Szász-	fl	Vencel -1388
			fl				fl				ff	Wittenbergi	¤
			fl				fl				fl	Rudolf		fl	Carrarai	
			fl				fl				fl	-1419		ˇ	Cecília		F
			fl				fl	Hg. Szász-	fl					-1434
			fl				ˇ	Wittenbergi	¤
			fl					Skolasztika	fl					Gr. Türingiai
			fl					-1463		fl				ff	Baltazár		G
			fl								fl	Gr. Türingiai	fl	1336-1406
			fl								ˇ	Anna		¤
			fl									1379-1395	fl	Gr. Nürnbergi
			fl												ˇ	Margit		H
			fl
Hg. Sagani	fl
Margit		¤
(1484)		fl
			fl													Troppaui
			fl												ff	Miklós, lásd: BBBD
			fl									Troppaui		fl	1288-1365
			fl								ff	Premko		¤
			fl								fl	1365-1433	fl	Falkenbergi
			fl								fl				ˇ	Jutta			J
			fl					Hroppaui		fl					-1379
			fl				ff	Vilmos		¤
			fl				fl	-1452		fl					Münsterbergi
			fl				fl				fl				ff	Bolko		K
			fl				fl				fl	Münsterbergi	fl	1344-1410
			fl				fl				ˇ	Katalin		¤
			fl				fl					-1422		fl	Koseli
			fl				fl								ˇ	Eufémia		L
			fl	Hg. Troppaui	fl									-1411
			ˇ	Katalin		¤
				-1505		fl									Czastalowitzi
							fl								ff	Puta	
							fl					Czastalowitzi	fl	-1415
							fl				ff	Puta			¤
							fl				fl	-1489		fl	Auschwitzi
							fl				fl				ˇ	Anna		N
							fl	Czastalowitzi	fl					-1440
							ˇ	Salome		¤
								-1489		fl				
											fl				
											fl				
											ˇ	?			

BBB táblázat

																Hg. Sziléziai
															ff	Henrik		A
												Glogaui		fl	1191-1241
											ff	Konrád		¤
											fl	1231-1273	fl	Anna cseh 
											fl				ˇ	királylány		B
								Glogaui		fl					1204-1265
							ff	Henrik		¤
							fl	-1309		fl					Hg. Odonic
							fl				fl				ff	László		C
							fl				fl	Hg. Odonic	fl	1190-1239
							fl				ˇ	Salome		¤	
							fl					-1265		fl	Hg. Tenger-
							fl								ˇ	parti-Danckai	D
				Hg. Sagani	fl									Hedvig -1249
			ff	Henrik		¤
			fl	-1342		fl									Braun-
			fl				fl					Hg. Braun-	ff	schweigi	Al-	E
			fl				fl					schweig-		fl	brecht -1279
			fl				fl				ff	Lüneburgi	¤
			fl				fl				fl	Albrecht		fl	Montferrati
			fl				fl	Braun-		fl				ˇ	Adelaid
			fl				fl	schweig-		fl
			fl				ˇ	Lüneburgi	¤
			fl					Mechtild		fl					
			fl					-1318		fl			
			fl								fl	
			fl								ˇ	?
			fl												
			fl												
			fl
Hg. Sagani	fl
Henrik		¤
-1369		fl													Őrgr. Bran-
			fl													denburgi
			fl												ff	Ottó			I
			fl									Brandenburgi	fl	-1267
			fl								ff	Ottó			¤
			fl								fl	-1299		fl	Bozsena cseh
			fl								fl				ˇ	királylány		J
			fl					Brandenburgi	fl					-1286
			fl				ff	Hermann		¤
			fl				fl	-1308		fl					Gr. Henneber-
			fl				fl				fl				ff	gi Hermann	K
			fl				fl				fl	Gr. Henne-	fl	-1290
			fl				fl				ˇ	bergi Jutta	¤
			fl				fl					-1317		fl	
			fl				fl								ˇ	?
			fl	Brandenburgi	fl									
			ˇ	Matild		¤									Habsburgi
				1296-1334	fl									Rudolf
							fl								ff	német király	M
							fl					Albrecht	né-	fl	1218-1291
							fl				ff	met király	¤
							fl				fl	1248-1308	fl	Gr. Hohenber-
							fl				fl				ˇ	gi Gertrúd	N
							fl	Habsburgi	fl					1225-1281
							ˇ	Anna		¤
								-1327		fl					Hg. Karintiai
											fl				ff	Meinhard		O
											fl	Gr. Tiroli		fl	-1295
											ˇ	Erzsébet		¤
												1262-1313	fl	Hg. Wittels-
															ˇ	bach Erzsé-	P
																bet, 1227-
																1273

BBBA táblázat

																Boleszló
															ff	lengyel hg.	A
												Hg. Sziléziai	fl	1085-1138
											ff	Ulászló		¤				
											fl	1105-1159	fl	Kijevi		
											fl				ˇ	Zbiszlava		B
								Hg. Sziléziai	fl					-1114	
							ff	Boleszló		¤
							fl	1129-1201	fl					Őrgr. Baben-
							fl				fl				ff	bergi Lipót	C
							fl				fl	Babenbergi	fl	-1135
							fl				ˇ	Ágnes		¤	
							fl					1111-1157	fl	Ágnes
							fl								ˇ	császárlány	D
				Hg. Szilé-	fl										1075-1143
			ff	ziai Henrik	¤
			fl	1174-1238	fl									Gr. Sulzbach
			fl				fl								ff	Gebhard		E
			fl				fl					Gr. Sulzbach	fl	-1188
			fl				fl				ff	Berengár		¤
			fl				fl				fl	-1167		fl	
			fl				fl				fl				ˇ	?
			fl				fl	Sulzbach		fl					
			fl				ˇ	Adelaida		¤
			fl					1126-		fl					
			fl								fl
			fl								fl			
			fl								ˇ	?
			fl											
			fl
Hg. Szilé-	fl
ziai Henrik	¤
1191-1241	fl
			fl												
			fl										
			fl							
			fl							
			fl							
			fl								
			fl					Hg. Meráni	
			fl				ff	Berthold, lásd: BBBAO	
			fl				fl	
			fl				fl				
			fl				fl			
			fl				fl			
			fl				fl					
			fl				fl							
			fl	Hg. Meráni	fl									
			ˇ	Hedvig		¤
				-1243		fl									
							fl								
							fl					
							fl				
							fl				
							fl				
							fl	Wettini	
							ˇ	Ágnes, lásd: BBBAO

										

BBBAA táblázat

																Boleszló len-
															ff	gyel király		A
												Meskó len-	fl	967-1025
											ff	gyel király	¤
											fl	990-1534	fl		Szlávföldi		Szlávföl-
											fl				ˇ	Emnilda	fifi	di Dob-
								Kázmér		fl					-1017		romir
							ff	lengyel hg.	¤
							fl	1016-1058	fl					Herenfriedi	Hermann
							fl				fl				ff	Ezo pala-	fifi	rajnai pa-
							fl				fl	Herenfriedi	fl	tinus -1034	latinus
							fl				ˇ	Richeza		¤				-996
							fl								fl	Matild
							fl								ˇ	császárlány		D
				Ulászló		fl									-1024
			ff	lengyel hg.	¤
			fl	1043-1102	fl									Szvjatoszláv
			fl				fl								ff	kijevi nagyfej.		E
			fl				fl					Vlagyimir	fl		-972
			fl				fl				ff	kijevi nagyfej.	¤
			fl				fl				fl	-1015		fl	
			fl				fl				fl				ˇ	?
			fl				fl	Kijevi Dob-	fl					
			fl				ˇ	ronega Mária	¤
			fl					1012-1087	fl					
			fl								fl
			fl								fl	
			fl								ˇ	?
			fl											
			fl
Boleszló		fl
lengyel hg.	¤
1085-1138	fl
			fl													Oldrich
			fl												ff	cseh hg.			I
			fl									Bretiszláv	fl		-1034
			fl								ff	cseh hg.		¤
			fl								fl	1005-1055	fl	
			fl								fl				ˇ	Bozsena			
			fl					Vratiszláv	fl					(1055)
			fl				ff	cseh király	¤
			fl				fl	-1092		fl					Gr. Schwein-
			fl				fl				fl				ff	furti Henrik		K
			fl				fl				fl	Gr. Schwein-	fl	-1017	
			fl				fl				ˇ	furti Judit		¤
			fl				fl					-1058		fl	Burgundi
			fl				fl								ˇ	Geburga			L
			fl	Judit	 cseh	fl									
			ˇ	királylány	¤
				1058-1086	fl									Árpádházi
							fl								ff	Vazul			M
							fl					I. Endre		fl	(1038)
							fl				ff	király		¤
							fl				fl	-1060		fl	tátony-nem-
							fl				fl				ˇ	zetségi lány	
							fl	Árpádházi	fl
							ˇ	Adelaida		¤
								1040-1062	fl					Bölcs Jaroszláv	
											fl				ff	kijevi nagyfej.		O
											fl	Kijevi		fl
											ˇ	Anasztázia	¤	
															fl	Ingegerda
															ˇ	svéd királylány		P
																-1050

BBBAAA táblázat

				Meskó len-		
			ff	gyel hg.		fifi	Ziemomysl	......	Leszek	......		Ziemowit		......	Piast
			fl	922-992			-963
			fl												ff	Borivoj		I
Boleszló len-	fl									Vratiszláv	fl	-894
gyel király	¤								ff	cseh hg.		¤	
967-1025	fl					Boleszló			fl	-921			fl	
			fl			ff	cseh hg.			¤				ˇ	Ludmilla
			fl	Dubravka	fl	-972				fl	Stodori			-921
			ˇ	cseh hgnő	¤					ˇ	Drahomira
				-977		fl
						ˇ	Biagota

BBBAAAA táblázat

																					
Borivoj	......	Hosztivit	......	Neklan	...... Kseszomiszl	......	Uniszláv	......	Vojen	A
-894		

BBBAAAAI táblázat

Vojen	......	Mnata	......	Nezamiszl	......	Psemiszl
										(VIII. század)

BBBAAAAIA táblázat

														Henrik né-
													ff	met király, lásd: BBBAAAL
									I. Ottó német-		fl
								ff	római császár		¤
								fl	912-973			fl	Gr. Vesztfá-
								fl					ˇ	liai Matild, lásd: BBBAAAL
				II. Ottó német-		fl						
			ff	római császár		¤
			fl	955-983			fl						Rudolf bur-
			fl					fl					ff	gundi király, lásd: BBBAAAL
Matild		fl					fl	Burgundi			fl
császárlány	¤					ˇ	Adelaida			¤
-1024		fl						932-999			fl	Sváb
			fl										ˇ	Berta, lásd: BBBAAAL
			fl	Bizánci				Konsztantinosz
			ˇ	Teofanó		fifi		Szklerisz
				956-991

BBBAAAD táblázat

				Igor 				Rurik
			ff	kijevi nagyfej.	fifi	kijevi nagyfej.
Szvjatoszláv	fl	-945				-879
kijevi nagyfej.	¤
-972			fl	Pszkovi
			ˇ	Olga
				-969

BBBAAAE táblázat

						Boleszló
					ff	cseh hg., lásd: BBBAAAA
			Boleszló	fl	-972
		ff	cseh hg.	¤
Oldrich	fl	929-999	fl
cseh hg.	¤			ˇ	Biagota, lásd: BBBAAAA
-1034	fl
		ˇ	Emma
			-1006

BBBAAAI táblázat

																			Gr. Grab-
Gr. Schwein-		Gr. Nordgaui		Őrgr. Baben-					Henrik német-		és Folk-
furti Henrik fifi		Berthold		fifi	bergi Adalbert	fifi	Adalbert	fifi	alföldi őrgr.	fifi	feldi
-1017							-984				-906			(887)			Poppo
																			-840

BBBAAAK táblázat

			Hermann		Gr. Wette-	Gr. Wette-	Gr. Wette-
		ff	sváb hg.	fifi	raui Udo	fifi	raui Udo	fifi	raui Gebhard	A
		fl	-1003		-982		-949		-910
		fl
		fl							Rudolf		Rudof
Burgundi	fl							burgundi		burgundi
Geburga	¤				Konrád	ff	király	fifi	király		I
		fl				burgundi	fl	-937		-911
		fl			ff	király	¤
		fl			fl	-993		fl	Sváb
		fl			fl			ˇ	Berta		Együgyű
		fl	Burgundi	fl						ff	Károly		M
		ˇ	Gerberga	¤				IV. Lajos	fl	-929
					fl			ff	francia	¤
					fl			fl	király	fl	Angliai		I. Edward
					fl	Matild	fl	-954	ˇ		Edgif	fifi	angol, lásd: BBBAADAA	
					ˇ	francia 	¤							király
						király-	fl			ff	Henrik né-	
						lány		fl	Hg.		fl	met király		O
								ˇ	Szász	¤	-929
									Ger-		fl
									berga	ˇ	Gr. Veszt-	P
												fáliai Matild
												890-968

BBBAAAL táblázat

										
										Beggo	
									ff	párizsi hg.
Gr. Wetter-		Hg. Frank				fl	-816			Jámbor
graui Gebhard	fifi	Konrád	fifi	Eberhard	¤			ff	Lajos császár	C
-910				-881			-867		fl			fl	778-840
									ˇ	Alpais	¤
												fl	
												ˇ	Irmgard	fifi	Ingram
													-818

BBBAAALA táblázat

														Heristali
													ff	Pipin		A
													fl	635-714
											Martel	¤
										ff	Károly	fl	
								Kis		fl	676-741	ˇ	Alpheida
							ff	Pipin	¤
							fl	715-768	fl	
							fl			ˇ	Hrotruda
				Nagy		fl				-724
			ff	Károly császár	¤
			fl	742-814		fl
			fl				fl
			fl				fl	Gr. Lao-		Gr. Laoni
Jámbor		fl				ˇ	ni Berta	fifi	Heribert
Lajos császár	¤					-783
778-840		fl
			fl
			fl	Hildegarde		ale-			Godfried
			ˇ	alemann hgnő	fifi	mann hg.	fifi	alemann
				758-783						hg.

BBBAAALAC táblázat

												
											ff	Ansbert
						Metzi				fl
					ff	Arnulf	fifi	Arnold	¤
					fl	-641				fl
		ff	Ansegisil	¤						ˇ	Blitildis		B
Heristali	fl			fl
Pipin	¤			ˇ	Oda
635-714	fl
		ˇ	Bagga	fifi	Landeni
			-698			Pipin
						-639

BBBAAALACA táblázat

											Childeric
										ff	frank király	fifi	Meroveus	fifi	Chlogio
							Chlodvig		fl	-481				-457			-447
						ff	frank király	¤
			Chlotar		fl	465-511		fl	Türingiai
Blitildis	fifi	frank király	¤				ˇ	Basine
			497-561		fl	Burgundi			
						ˇ	Klotild		fifi	Burgundi
							-545				Chilperic

BBBAAALACAB táblázat

										ff	Welf Eticho, lásd: BBBGCCE
							Gr. Burgundi	fl
						ff	Konrád		¤
Rudolf		Gr. Burgundi	fl	-862		fl
burgundi	fifi	Konrád		¤				ˇ	Szász Egelwich
király		-877			fl
-911						ˇ	Adelais		fifi	Gr. Tours-i Hugó

BBBAAALI táblázat

										Jámbor
									ff	Lajos, lásd: BBBAAALAC
							Kopasz	fl	Császár
						ff	Károly	¤
			Nyugati-		fl	-877		fl	Judit	
		ff	frank Lajos	¤			ˇ	welfi grnő fifi	Welf-Eticho, lásd: BBBGCC	
Együgyű	fl	-879			fl	Gr. Bouvin
Károly	¤				ˇ	Richilde
-929		fl					-877
		ˇ	Adelheid

BBBAAALM táblázat

								Hg. Szász		Hg. Szász
							ff	Ludolf	fifi	Bruno
				Ludolfing		fl	806-866
			ff	Ottó szász hg.	¤
			fl	-912			fl	Gr. Billung	Frank
Henrik		fl				ˇ	Oda		fifi	Billung
német király	¤					806-913
876-936		fl
			fl	Őrgr. Nord-		Őrgr. Nord-
			ˇ	marki Hedvig	fifi	marki Henrik
				-903			

BBBAAALO táblázat

Gr. Vesztfáliai		Gr. Vesztfá-		Widuking
Matild		fifi	liai Teodorik	- - - 	szász hg.
890-968

BBBAAALP táblázat

									Solt								ff ....	.. Ugek	A
								ff	fejedelem	fifi	Árpád	fifi	Álmos	¤		
Árpádházi	Árpádházi	Taksony	fl	894-945		850-907		819-895	ˇ ...... Emese
Vazul	fifi	Mihály	fifi	fejedelem	¤
(1038)		-997			931-972	fl	Nénmarót
								ˇ	lánya	fifi	Nénmarót

BBBAAAM táblázat

Ugek .-.-.-.-	Batbaján	......	Kovrat	......	Magor    ......	Kutrigur	......	Irnik ......	Attila	A	
			Bezmer		605-665		VI. sz.							-453

BBBAAAMA táblázat

Attila ......	 Mundzuk ...... Balambér .-.-.-.- Aritochol .-.-.-.- Mao-tun .-.-.-.- Tou-Man
-453				   (375)			(153)		i. e. 207-		  i. e. III. sz.
												174

BBBAAAMAA táblázat

					Vlagyimir
Bölcs Jaroszláv	ff	kijevi nagyfej., lásd: BBBAAA
kijevi nagyfej.		¤
980-1054		ˇ	Polocki Rogneda fifi Rogvolod polocki fej.	

BBBAAAO táblázat

								Erik 		Björn 			Erik
							ff	svéd királyfifi	svéd király fifi 	svéd király		A
					Oláf svéd	fl	-995		-950			-900
				ff	király	¤
Ingegerda svéd		fl	-1022	fl	Sigrid		Meskó
királylány			¤			ˇ	Storrada	fifi	lengyel, lásd: BBBAAA
-1050			fl				970-1014	hg.
				ˇ	Asztrid

BBBAAAP táblázat

Erik								Björn		Bagnar
svéd király fifi Eymund fifi Erik fifi 	uppsalai	fifi	Lodbrok seelandi, lásd: BBBAEEC
-900								király		király

BBBAAAPA táblázat

Kijevi Zbiszlava -1114	fifi	Szvjatopolk kijevi nagyfej., lásd: BBBACG

BBBAAB táblázat

																Őrgr. Baben-
															ff	bergi Lipót		A
												Őrgr. Baben-	fl	-984
											ff	bergi Adalbert	¤
								Őrgr. Baben-	fl	-1053		fl	Gr. Suala-
							ff	bergi Ernő	¤				ˇ	feldi Richeza		B
							fl	-1075		fl	Velencei
							fl				ˇ	Frovila		fifi	Orseolo Péter
				Őrgr. Baben-	fl					-1058			velencei dózse
			ff	bergi Lipót	¤								
			fl	-1102		fl					Őrgr. Alsó-	ff	Őrgr. Alsó-Lausi-	E
			fl				fl				ff	Lausici Dedo	¤	ci Dietrich -1034
Őrgr. Baben-	fl				fl	Őrgr. Lausi-	fl	-1075		fl
bergi Lipót	¤					Adelaida		¤				ˇ	Őrgr. Meisse-		F
-1135		fl					-1021		fl	Őrgr. Lau-		ni Matild
			fl								ˇ	sici Oda,
			fl									lásd: BBAIA
			ˇ	Őrgr. Chami
				Ratpota

Őrgr. Babenbergi Lipót -984 fifi Babenbergi Adalbert, lásd: BBBAAAK

BBBAACA táblázat

Gr. Sualafeldi Richeza fifi Gr. Sualafeldi Ernő

BBBAACB táblázat

					Gr. Hasse-		Gr. Hassega-		Gr. Hasse-
				ff	gaui Dedo	fifi	ui Dietrich	fifi	gaui Dedo
Őrgr. Alsó-		fl	-1009			-976				-949
Lausici Dietrich	¤
-1034			fl	Őrgr. Haldens-		Őrgr. Haldens-		Haldens-			Haldensle-		
				ˇ	lebeni Thiet-	fifi	lebeni Dietrich	fifi	lebeni Benno	fifi	beni Bernhard	    A	
					berga			-925			

BBBAACE táblázat

Haldensle-		Haldensle-		Haldensle-
beni Bernhard	fifi	beni Dietrich	fifi	beni Edzerd

BBBAACEA táblázat

				Őrgr. Meisse-		Őrgr. Merse-
			ff	ni Eckhard	fifi	burgi Günter
Őrgr. Meisse-	fl	-1002			-982
ni Matild		¤
			fl	Hg. Szász			Hg. Szász Bil-		Gr.
			ˇ	Swanhilde	fifi	lung Hermann	fifi  Billung		
								-973				-967

BBBAACF táblázat

																Gr. Speyeri
															ff	Henrik			A
												II. Konrád	fl	970-1000
											ff	német-római	¤
											fl	császár		fl	
											fl	990-1039	ˇ	?
								III. Henrik	fl					
							ff	német-római	¤
							fl	császár		fl					Hermann
							fl	1016-1056	fl				ff	sváb hg.
							fl				fl	Gizella		fl	lásd: BBBAAAL
							fl				ˇ	sváb hgnő	¤				
							fl					993-1043		fl	Burgundi
				IV. Henrik	fl								ˇ	Gerberga
				német-római	fl									lásd: BBBAAAL
			ff	császár		¤
			fl	1050-1106	fl								
			fl				fl						
			fl				fl					
			fl				fl					
			fl				fl					
			fl				fl		
			fl				fl	Gr. Poitoui	
			fl				ˇ	Ágnes		
			fl					1020-1077						
			fl								
			fl									
			fl								
			fl											
			fl
Ágnes 		fl
császárlány	¤
1075-1143	fl
			fl													Szavojai
			fl												ff	Berwald			I
			fl									Szavojai		fl	
			fl								ff	Umberto		¤
			fl								fl	-1048		fl	
			fl								fl				ˇ	?
			fl					Szavojai		fl					
			fl				ff	Oddone		¤
			fl				fl	-1060		fl			
			fl				fl				fl			
			fl				fl				fl
			fl				fl				ˇ	?	
			fl				fl				
			fl				fl							
			fl	Gr. Szavojai	fl									
			ˇ	Berta		¤
				1051-1087	fl									Gr. Torinói
							fl								ff	Manfréd			M
							fl					Gr. Torinói	fl	
							fl				ff	Olderic Man-	¤
							fl				fl	fréd -1035	fl	
							fl				fl				ˇ	Prangarda			N
							fl	Gr. Torinói	fl
							ˇ	Adelaida		¤
								-1091		fl					Oberto
											fl				ff	-1021			O
											fl				fl
											ˇ	Berta		¤	
												-1029		fl	
															ˇ	?
															
BBBAAD táblázat

												Gr. Rothen-
											ff	burgi Werner
								Vörös Konrád	fl	
							ff	lotharingiai	¤
							fl	hg. -955		fl	
							fl				ˇ	frank leány	fifi	Frank Konrád		C
				Ottó karin-	fl									-918
			ff	tiai hg.		¤	
			fl	-1004		fl					I. Ottó német-római
			fl				fl				ff	császár, lásd: BBBAAAD
Gr. Speyeri	fl				fl	Ludgarda		fl
Henrik		¤				ˇ	császárlány	¤
970-1000	fl						-953			fl	Edit angol		I. Edward
			fl								ˇ	királylány		fifi	angol király		G
			fl													-924
			ˇ	Judit				

BBBAADA táblázat

Frank konrád  fifi	Gr. Hesseni és Oberlahnaui Konrád  fifi  Konrád frank hg., lásd: BBBAAALA
-918			-905

BBBAADAC táblázat

I. Edward			Alférd			Adelwolf			Eckbrecht			Ealhmunt			
angol király	fifi	angol király	fifi	wessexi király	fifi	wessexi király	fifi	wessexi király		A
 -924			848-901			-857				-836						

BBBAADAG táblázat

Ealhmunt		Hg. Wessexi		Hg. Wessexi		Hg. Wessexi		Hg. Wessexi
wessexi	fifi	Eofa			fifi	Eowa		fifi	Ingild		fifi	Cœnred			A
király

BBBAADAGA táblázat

Hg. Wessexi		Hg. Wessexi		Hg. Wessexi		Ceawlin			Hg. Wessexi
Cœnred		fifi	Ceolwald		fifi	Cutha		fifi	wessexi király	fifi	Cynric			A
												-591			

BBBAADAGAA táblázat

Hg. Wessexi		Cerdic
Cynric		fifi	wessexi ...... Elesa ...... Esla ...... Giwis ...... Wig ...... Freawine ...... Frithugar		A
				király
				-534

BBBAADAGAAA táblázat

Frithugar ...... Brond ...... Bćldćg ......  Odin

BBBAADAGAAAA táblázat

															Vak Lajos
														ff	burgundi hg.		A
Szavojai		Aostai		Gr. Bellay		Gr. Bellay		fl	-934
Berwald	fifi	Amadé	fifi	Umberto		fifi	Károly Konstantin	¤
-1027		-980			-975				-961				fl	Hg. Burgundi
														ˇ	Irmgard

BBBAADI táblázat

				Autuni Boso		Autuni		Hilde-      			Hilde-		Heristali
			ff	burgundi hg.	fifi	Teodorik	fifi	brand  fifi  Nivelon fifi	brand	fifi	Pipin, lásd:
			fl	-887				-885											BBBAAA
			fl																LACA
			fl
Vak Lajos	fl
burgundi hg.	¤												Jámbor Lajos
-934		fl												ff	császár, lásd:
			fl								Lotár		fl 	BBBAAALAC
			fl							ff	burgundi hg.	¤	
			fl				Lajos		fl	795-855		fl	Irmgard
			ˇ	Irmgard	fifi	burgundi hg.	¤				ˇ 	lásd: BBBAAALAD
				-887			825-875		fl	Irmgard					
										ˇ	tours-i grnő	fifi	Gr. Tours-i Hugó
											-851			lásd: BBBAAALI

BBBAADIA táblázat

Hg. Torinói Manfréd  fifi  Ardoino Glabrione márki  fifi  Gr. Auriatói Ruggero

BBBAADM táblázat

Prangarda  fifi  Canossai Attone -981  fifi  Canossai Siegfried

BBBAADN táblázat

			Őrgr. Tor-		Estei	
Oberto  fifi	tonai Oberto  fifi	Adalbert  fifi	Bonifác  fifi	Adalbert  fifi  Bonifác  fifi  Bonifác
-1021		-975			-915		-894		-890

BBBAADO táblázat

				Gr. Sulzbach		Gr. Sulzbach
			ff	Berengár		fifi	Gebhard
Gr. Sulzbach	fl	-1125			-1080
Gebhard		¤													Luxem-		Luxem-
-1188		fl	Luxemburgi		Luxemburgi		Luxemburgi		burgi		burgi
			ˇ	Ermenside	fifi	Konrád		fifi	Giselbert		fifi	Frigyes	fifi	Siegfried
				-1143							-1060			-1019		-998

BBBAAE táblázat

																Vratiszláv
															ff	cseh hg., lásd: BBBAAA
												Ulászló		fl
											ff	cseh hg.		¤
											fl	-1125		fl	Szvatava
											fl				ˇ	lengyel hgnő		B
								I. Ulászló		fl					1044-1126
							ff	cseh király	¤
							fl	1140-1175	fl					Gr. Bergi
							fl				fl				ff	Henrik
							fl				fl	Gr. Bergi		fl
							fl				ˇ	Richeza		¤
							fl					-1125		fl
							fl								ˇ	?
				I. Ottokár		fl
			ff	cseh király	¤
			fl	1155-1230	fl									Gr. Türingiai
			fl				fl								ff	Lajos, lásd: BBBAKA
			fl				fl					Gr. Schauen-	fl
			fl				fl				ff	burgi Lajos	¤
			fl				fl				fl	-1123		fl	Sangerhauseni
			fl				fl				fl				ˇ	Cecília, lásd: BBBAKA
			fl				fl	Gr. Türingiai	fl		
			fl				ˇ	Judit			¤
			fl					-1174		fl					Őrgr. Nord-	
Anna cseh	fl								fl				ff	marki Udo		G
királylány	¤									fl	Őrgr. Nord-	fl	-1082
1204-1265	fl								ˇ	marki Adelaid	¤
			fl									-1110		fl	Gr. Werli		Gr. Werli
			fl												ˇ	Oda		fifi	Hermann
			fl													-1110
			fl
			fl					III. Béla		
			fl				ff	király, lásd:
			fl				fl	BBBCP
			fl				fl
			fl	Árpádházi	fl									VI. Lajos
			ˇ	Konstancia	¤								ff	francia király		M
				1180-1240	fl					VII. Lajos	fl	-1137
							fl				ff	francia király	¤
							fl	Margit		fl	-1180		fl	Szavójai
							ˇ	francia		¤				ˇ	Adelaid			N
								királylány		fl	Kasztíliai			-1154
								1158-1197	ˇ	Konstancia
												-1160

BBBAB táblázat

Szvatava lengyel hgnő 1044-1126  fifi  Kázmér lengyel hg., lásd: BBBAAA

BBBABB táblázat

												Gr. Stadei		Gr. Stadei
											ff	Henrik		fifi	Luder
								Gr. Stadei	fl	-976				-930
							ff	Siegfried		¤
Őrgr. Nord-		Őrgr. Nord-	fl	-1037		fl	Gr. Wettini		Gr. Wettini
marki Udo	fifi	marki Luder	¤				ˇ	Judit			fifi	Udo, lásd: BBBAAAL
-1082			Udo 			fl	
				994-1057		ˇ	Gr. Alslebeni		Gr. Alslebeni
								Adél			fifi	Gero

BBBABG táblázat

																Capet Hugó
															ff	francia király		A
												II. Róbert		fl	-996
											ff	francia király	¤
								I. Henrik		fl	-1031		fl	Alisa
							ff	francia király	¤				ˇ	aquitániai			B
				I. Fülöp		fl	-1060		fl	Arles-i			hgnő
			ff	francia király	¤				ˇ	Kosntancia
VI. Lajos		fl	-1108		fl	Kiefi
francia király	¤				ˇ	Ágnes
-1137		fl	Montforti
			ˇ	Bertrada

BBBABM táblázat

											Őrgr. Aostai
										ff	Ottó, lásd: BBBAAD
Szavójai		Őrgr. Torinói		Őrgr. Torniói	fl
Adelaida	fifi	Umberto		fifi	Amadé		¤
-1154		-1103			-1079		fl	Gr. Torinói
										ˇ	Adelaida, lásd: BBBAAD
											
BBBABN táblázat

															Gr. Madrie-i
											ff	Robert	fifi	Theodebert
								Robert		fl	-867
			ff	Nagy Hugó	fifi	francia hg.	¤				ff	Jámbor Lajos császár
			fl	-956				-923			fl				fl	lásd: BBBAAALAC
			fl								ˇ	Adelheid		¤
Capet Hugó	fl												fl	
francia király	¤												ˇ	Judit welfi hgnő
-996			fl				ff	Henrik német király				lásd: BBBAAALM
			fl	Hg. Szász		fl	lásd: BBBAAAL
			ˇ	Hedvig		¤
							fl
							ˇ	Gr. Vesztfáliai Matild
								lásd: BBBAAAL

BBBABMA táblázat

			Vilmos		Ebles		Rajnulf		Bernát		Bernát
		ff	aquitániai	fifi	aquitániai	fifi	aquitániai	fifi	aquitániai	fifi	aquitániai	fifi Adelelme
Alisa	fl	hg. -963		hg. -932		hg. -893		hg. -879		hg. -844
aquitániai	¤
hgnő		fl	Normann		Hg. Nor-
		ˇ	Adél		fifi	mann Rollo
						-933

BBBABMB táblázat

												Boleszló
								Hg. Nagylen-	ff	lengyel hg.
								gyelországi	fl	lásd: BBBAAA
							ff	Meskó		¤	
							fl	1127-1202	fl	Gr. Bergi			Gr. Bergi
							fl				ˇ	Salomea		fifi	Henrik
				Hg. Poznani	fl					1101-1144i		lásd: BBBAB
			ff	Odon		¤							
			fl	1149-1194	fl							
			fl				fl				ff	Árpádházi Álmos
			fl				fl	Árpádházi	fl	lásd: BBBCPA
			fl				ˇ	Erzsébet		¤
			fl					1128-1155	fl	Kijevi			Szvjatopolk
			fl								ˇ	Predszláva	fifi	kijevi nagyfej.		G
			fl													1050-1113
Hg. Odonic	fl
László		¤
1190-1239	fl													Vlagyimirko
			fl												ff	halicsi fej.		I
			fl									Jaroszláv		fl	-1153
			fl								ff	Halicsi fej.	¤
			fl								fl	-1187		fl	árpádházi
			fl								fl				ˇ	hgnő			J
			fl	Halicsi			Vlagyimir	fl
			ˇ	Viseszlava	fifi	halicsi fej.	¤
				1170-			-1199		fl					Dolgorukij
											fl				ff	György kijevi		K
											fl	Szuzdali		fl	nagyfej.-1157
											ˇ	Olga			¤
												-1181		fl	kun			Aepa
															ˇ	kánlány fifi	kun kán

BBBAC táblázat

								Bölcs Jaroszláv
							ff	kijevi nagyfej., lásd: BBBAAA
				Izjaszlav		fl
			ff	kijevi nagyfej.	¤
			fl	1025-1078	fl	Ingegerda svéd
			fl				ˇ	királylány, lásd: BBBAAA
Szvjatopolk	fl
kijevi nagyfej.	¤
1050-1113	fl					Mesko lengyel
			fl				ff	király, lásd: BBBAAA
			fl	Gertrud len-	fl
			ˇ	gyel király-	¤
				lány -1108	fl	Herenfriedi
							ˇ	Richeza, lásd: BBBAAA

BBBACG táblázat

Vlagyimirko		Volodar				Rosztyiszláv			Vlagyimir
halicsi fej.	fifi	zvenogarodi fej.	fifi	tmutarakanyi fej.	fifi	halicsi fej.
-1153			-1124				1045-1067			1020-1052

BBBACI táblázat

							ff	I. Géza király, lásd: BBBCPA
			ff	Kálmán király	¤
Árpádházi	fl	1069-1116	ˇ	Szinadéna, lásd: BBBCPA
hgnő			¤
			fl				ff	II. Vlagyimir Monomah, lásd: BBBCPB
			ˇ	Kijevi Euféma	¤
				-1139		ˇ	Gyda angol királylány, lásd: BBBCPB

BBBACJ táblázat

Dolgorukij György		Vlagyimir Monomah
kijevi nagyfej.		fifi	kijevi nagyfej., lásd: BBBCPB
-1157

BBBACK táblázat

					Hg. Tenger-		Hg. Tenger-		Hg. Tengerparti-		Hg. Tenger-
				ff	parti-Danckai fifi	parti-Danckai 	fifi	Danckai Sviento-	fifi	parti-Danckai
Hg. Tengerparti-	fl	Msztyivoj			Szobieszláv 		pelk (1113)			Svientobór
Danckai Hedvig	¤	-1220			-1178								(1100)
-1249			fl
				ˇ	Zviniszláva
					-1240

BBBAD táblázat

					
										Vilmos	ff	Hg. Szász Henrik
									ff	hg.		fl	lásd: BBBGJ
									fl	1184-	¤
									fl	1213	fl	Matild angol
									fl			ˇ	királylány, lásd: BBBGJ
				ff	Ottó hg.			¤
				fl	-1252			fl				
				fl					fl								Knut schles-
				fl					fl							ff	wigi hg.		E
				fl					fl				Valdemár		fl	1096-1131
				fl					fl			ff	dán király	¤
				fl					fl			fl	1131-1182	fl	Ingeborg ki-
				fl					fl			fl				ˇ	jevi hgnő		F	
Őrgr. Braun-		fl					fl	Ilona dán	fl	
schweigi Albrecht	¤					ˇ	király-	¤					
-1279			fl						lány-		fl					Vlagyimir nov-
				fl						-1233	fl				ff	gorodi fej.	G
				fl								fl	Novgorodi	fl	-1139
				fl								ˇ	Zsófia		¤
				fl									1140-1188	fl	Richeza len-
				fl						Őrgr. 					ˇ	gyel hgnő		H
				fl					ff	Brandenburgi					1117-1155
				fl	Őrgr. Bran-		fl	Albrecht, lásd: BBBAI			
				ˇ	denburgi Matild	¤
					-1261			fl	Őrgr. Lausici
									ˇ	Matild, lásd: BBBAI

BBBAE táblázat

												Ulf Wulfsige		Thurkill
											ff	dán jarl		fifi	Sprakalćg*		A
				I. Erik dán		Sven dán		fl	-1027			
			ff	király		fifi	király		¤				ff	Sven dán király
Knut			fl	-1103			1020-1076	fl	Estrid		fl	965-1014		C
schleswigi hg.	¤								ˇ	dán királylány	¤
1096-1131	fl	Botild Thor-		Thorgaut						fl	Sigrid
			ˇ	gautdatter		fifi	Ulfsön		fifi	Ulf			ˇ	Storrada, lásd:
				-1103											BBBAAAP

BBBAEE táblázat

				Olaf norvég									I. Harald
			ff	király		fifi	Trygvve	fifi	Olaf Farman	fifi	norvég király
Thurkill		fl	-1000										lásd: BBBAIBE
Sparkalćg*	¤
			fl	
			ˇ	Tyra			fifi	Harald dán király
				-1000			lásd: BBBAEEC

BBBAEEA táblázat

						Gorm						Hörda				Ragnar
					ff	dán ki- fifi Harald fifi Frotho fifi	Knut  fifi Sigurd fifi		Lodbrok	   A
			Harald 	fl	rály												seelandi
		ff	dán ki-	¤	(936)											király
Sven dán	fl	rály -988	fl
király	¤			ˇ	Thyra
965-		fl				Danebod
1014	ˇ	Gunhilda

BBBAEEC táblázat

								ff ...	Radbard
Ragnar							fl
Lodbrok ...... Sigurd ...... Randver ...	¤
seelandi							fl			Ivarr						Roskildei
király							ˇ ...	Auda .....	Vidfadmi ...... Halfdan ......	Valldar 		   A

BBBAEECA táblázat

Roskildei		Roskildei
Valldar	......	Hroar ...... Halfdan ...... Frode ...... Danr ...... Olaf ...... Varmund ...... Frode			   A

BBBAEECAA táblázat

			Havard
Frode ......	Handramme ...... Fridleif ...... Fridfrode ...... Fridleif ...... Skiöld ...... Odin

BBBAEECAAA táblázat

					ff	Msztyiszláv kijevi nagyfej., lásd: BBBCPB
Ingeborg kijevi hgnő	¤
					ˇ	Krisztina svéd királylány, lásd: BBBBA

BBBAEF táblázat

								Msztyiszláv
							ff	kijevi nagyfej., lásd: BBBCPB
				Vszevold		fl
			ff	novgorodi fej.	¤
			fl	-1136		fl
			fl				ˇ	Krisztina svéd
Vlagyimir		fl					királylány, lásd: BBBBA
novgorodi fej.	¤										ff	Oleg Mihály
-1138		fl					Szvjatoszláv Miklós	fl	lodoméri fej., lásd: BBBBGA
			fl				ff	csernyigovi fej.		¤
			fl	csernyigovi	fl	-1164				fl					Osszoluk
			ˇ	fejedelemlány	¤						ˇ	kun kánlány	fifi	kun kán
							fl
							ˇ	kun kánlány			fifi	Aepa kun kán, lásd
														BBBAC

BBBAEG táblázat

							ff	Boleszló lengyel hg., lásd: BBBAAA
Richeza lengyel hgnő 1117-1155	¤
							ˇ	Gr. Bergi Salomea, lásd: BBBAC

BBBAEH táblázat

																Hg. Szász
															ff	Ottó				A	
												Hg. Szász		fl	1075-1123
								Őrgr. Bran-	ff	Albrecht		¤
								denburgi		fl	1100-1170	fl	Hg. Szász
							ff	Ottó			¤				ˇ	Ejlika			B
							fl	-1184		fl					1080-1142
				Őrgr. Bran-	fl				fl	
				denburgi		fl				fl	Gr. Winzen-		Gr. Winzen-
			ff	Albrecht		¤				ˇ	burgi Zsófia	fifi	burgi Hermann		C
			fl	1174-1220	fl					-1160			-1122
			fl				fl
			fl				fl				ff	Boleszló lengyel hg.
			fl				fl	Judit lengyel	fl	lásd: BBBAAA
			fl				ˇ	hgnő		¤
			fl					1130-1176	fl	Gr. Bergi Saloma
Őrgr. Bran-	fl								ˇ	lásd: BBBAC
denburgi Ottó	¤
-1267		fl									Gr. Groitsch-
			fl								ff	Rochlitzi Dedo
			fl					Őrgr. Lausici	fl	lásd: BBBAOO
			fl				ff	Konrád		¤
			fl				fl	-1210		fl	Gr. Heinsbergi
			fl				fl				ˇ	Matild
			fl	Őrgr. Lausici	fl					lásd: BBBAOP
			ˇ	Matild		¤
				-1255		fl					Hg. Nagylengyelországi
							fl				ff	Meskó, lásd: BBBAC
							fl	Erzsébet		fl
							ˇ	lengyel hgnő	¤				ff	Izjaszlav kijevi
								1152-1209	fl	Kijevi		fl	nagyfej., lsád: BBBBC
											ˇ	Eudoxia		¤
															fl	grúz királylány
															ˇ	lásd: BBBBC

BBBAI táblázat

				Gr. Ballen-		Gr. Anhalti		Gr Ballen-
			ff	stedti Albrecht	fifi	Esiko		fifi	stedti Albrecht
			fl	-1076			-1060
			fl									Gr. Weimari		Gr. Weimari
Hg. Szász		fl								ff	Vilmos		fifi	Vilmos
Ottó			¤					Gr. Orlamün-	fl	-1039			-1003
1075-1123	fl				ff	dei Ottó		¤
			fl				fl	-1067		fl	Őrgr. Lausici		Őrgr. Lausici
			fl	Őrgr. Meis-	fl				ˇ	Oda -1068	fifi	Thietmar, -1029	K
			ˇ	seni Adelheid	¤							
				-1100		fl								ff	Gr. Löweni		M	
							fl	Gr. Löweni		Gr. Löweni	fl	Lambert -1013
							ˇ	Adél			fifi 	Lambert		¤
								-1083			-1054		fl	Burgundi
															ˇ	Gerberga			N
																-1008

BBBAIA táblázat

												Őrgr.		Őrgr. La-		Őrgr.
											ff	Lausici	fifi	usici Thi-	fifi	Lausici
Őrgr. Lausici		Őrgr. Lausici		Őrgr. Lausici	fl	Christian		etmar -892	Christian
Thietmar		fifi	Gero			fifi	Thietmar		¤	-965						-871
-1029			-1015			-978		fl
											ˇ	Hidda

BBBAIAK táblázat

	
															Gr. Maasgaui
														ff	Giselbert
Gr. Lő-		Gr. Hennegaui		Gr. Hennegaui		Hg. Lotharin-	fl	-846			Hg. burgundi
weni		fifi	Regnier		fifi	Regnier		fifi	giai Regnier	¤			ff	Lothár, lásd:
Lambert		-972				-932				-916			fl	Hg. Bur-	fl	BBBAADIA
1013														ˇ	gundi	¤
															Irmgard	fl	Gr. Tours-i
																	ˇ	Irmgard, lásd:
																		BBBAADIA

BBBAIAM táblázat

							IV. Lajos
						ff	francia király, lásd: BBBAAAL
Burgundi		Hg. Lotharin-	fl
Gerberga	fifi	giai Károly	¤
-1008		-992			fl	Hg. Szász
						ˇ	Gerberga, lásd: BBBAAAL
							
BBBAIAN táblázat

																Hg. Szász
															ff	Bernát		A
												Hg. Szász		fl	-1011
											ff	Bernát		¤
											fl	-1059		fl	Gr. Stadei
											fl				ˇ	Hildegard		B
								Hg. Szász		fl					-1011
							ff	Ordulf		¤
							fl	-1072		fl					Gr. Schwein-
							fl				fl	Őrgr.		ff	furti Henrik
							fl				fl	Schweinfurti	fl	lásd: BBBAAAK
							fl				ˇ	Ejlika		¤
							fl					-1055		fl	Burgundi
							fl								ˇ	Gerburga
				Hg. Szász		fl									lásd: BBBAAAL
			ff	Magnus		¤
			fl	1045-1106	fl									
			fl				fl								
			fl				fl					II. Olaf nor-		Harald
			fl				fl				ff	vég király		fifi	Grćnsk		E
			fl				fl				fl	
			fl				fl	Wulfhilda	fl
Hg. Szász		fl				fl	norvég		fl
Ejlika		¤				ˇ	királylány	¤
1080-1142	fl					-1070		fl					III. Olaf
			fl								fl				ff	svéd király
			fl								fl	Asztrid svéd	fl	lásd: BBBAAAP
			fl								ˇ	királylány	¤
			fl					I. Béla király					fl	
			fl				ff	lásd: BBBCPAA				ˇ	Asztrid
			fl	Árpádházi	fl									lásd: BBBAAAP
			ˇ	Zsófia		¤
				-1095		fl	lengyel királylány
							ˇ	lásd: BBBCPAB

BBBAIB táblázat

Hg. Szász  Bernát -1011 fifi  Hg. Szász Billung Hermann, lásd: BBBAACF

BBBAIBA táblázat

					ff	Gr. Stadei Henrik, lásd: BBBABG
Gr. Stadei Hildegard	¤
-1011				ˇ	Gr. Wetteraui Judit, lásd: BBBABG

BBBAIBB táblázat

Harald		Norvég		Norvég		I. Harald		Jütlandi		Vestfoldi		Vestfoldi
Grćnsk fifi 	Gudrod fifi	Björn    fifi	norvég ki- .....	Haldan   ......	Gudrod   .......	Halfdan	A	
									rály -933

BBBAIBE táblázat

Vestfoldi		Vestfoldi		Vestfoldi		Uppsalai		Uppsalai		Uppsalai		Uppsalai
Halfden  ......	Eystein	......	Olaf		......	Ingiald	......	Onund	......	Ingvar	......	Eynstein	A

BBBAIBEA táblázat

Uppsalai		Uppsalai		Uppsalai		Uppsalai		Uppsalai		Uppsalai		Uppsalai
Eynstein ......	Athils	......	Ottao	......	Egil		......	Ann		......	Yorand	......	Yngui	A

BBBAIBEAA táblázat

Uppsalai		Uppsalai		Uppsalai		Uppsalai		Uppsalai		Uppsalai		Uppsalai
Yngui	......	Alrek	......	Agni	......	Dag		......	Dyggvi	......	Domar	......	Domald	A

BBBAIBEAAA táblázat

Uppsalai		Uppsalai		Uppsalai		Uppsalai		Uppsalai		Uppsalai		Uppsalai
Domald	......	Visbur	......	Vanland	......	Svegdir	......	fiolner	......	Freyr	......	Nord

BBBAIBEAAAA táblázat

Gr. Winzenburgi		Formbachi		Formbachi
Hermann			fifi	Meinhard		fifi	Thimo
-1122								lásd: BBBGCG

BBBAIC táblázat

								I. Ottokár
							ff	cseh király
				I. Vencel		fl	lásd: BBBAB
			ff	cseh király	¤	
			fl	1205-1253	fl	Árpádházi
			fl				ˇ	Konstancia
Bozsana cseh	fl					lásd: BBBAB
királylány	¤
-1286		fl								ff	Barbarossa Frigyes német-római
			fl					Fülöp német	fl	császár, lásd: BBBGC
			fl	Kunigunda	ff	király		¤
			ˇ	német király-	fl	1176-1208	ˇ	Gr. Burgundi Beatrix, lásd: BBBGC
				lány			¤
				1200-1248	fl	Bizánci			II. Angelosz
							ˇ	Iréné		fifi 	Izsák bizánci császár
								-1208			lásd: BBBGB

BBBAJ táblázat

												Gr. Würzburgi		Gr. Würzburgi
											ff	Berthold		fifi	Gotebold			A
				Gr. Straufi		Gr. Würzburgi	fl	-1158			-1143
			ff	Poppo		fifi	Poppo		¤
			fl	-1245			-1190		fl	Szász			Frigyes szász
			fl								ˇ	Berta		fifi	palatinus			C
			fl									-1190			-1143
			fl								
			fl													Gr. Türingiai
			fl												ff	Lajos			I
Gr. Henneber-	fl									Gr. Türingiai	fl	-1140
gi Hermann	¤								ff	Lajos		¤
-1290		fl								fl	-1172		fl	Gr. Gundensbergi
			fl								fl				ˇ	Hedvig		
			fl					Gr. Türingiai	fl					-1145
			fl				ff	Hermann		¤					
			fl				fl	-1217		fl					Frigyes 
			fl				fl				fl				ff	sváb herceg
			fl	Gr. Szász		fl				fl	Staufi		fl	lásd: BBBGC
			ˇ	Jutta			¤				ˇ	Jutta			¤
				-1235		fl								fl	Judit
							fl	Sommer-		ff	Ottó bajor	ˇ	bajor hgnő
							fl	schenburgi	fl	hg., lásd:			lásd: BBBGC
							ˇ	Zsófia		¤	BBBGI
								1171-1235	fl
											ˇ	Ágnes loozi hgnő
												lásd: BBBGI

BBBAK táblázat

				Gr. Hennebergi	Gr. Grabfeldi		Hg. Türingiai		Gr. Grabefeldi
			ff	Poppo		fifi	Poppo		fifi	Poppo		fifi	Poppo
Gr. Würzburgi	fl	-1078							-900				-840
Gotebold		¤
-1143		fl	Türingiai
			ˇ	Hildegard

BBBAKA táblázat

				Gr. Sommerschen-
			ff	burgi Albrecht						Gr. Go-		Gr.			Őrgr.
Frigyes szász	fl									secki		Gosecki		Türingiai
palatinus		¤								ff	Burchard	fifi	Dedi		fifi	Burchard
-1120		fl	Oda szász		Frigyes szász	fl	-982			-957			-908
			ˇ	palatinuslány	fifi	palatinus		¤
								-1042		fl	harzgaui		Gr. Harzgaui
											ˇ	grnő		fifi	Frigyes

BBBAKC táblázat

				Gr Schauenburgi
			ff	Lajos, lásd: BBBAB
Gr. Türingiai	fl
Lajos		¤
-1140		fl	Őrgr. Nordmarki
			ˇ	Adelaid, lásd: BBBAB

BBBAKI táblázat

													Habsburgi		Habsburgi
												ff	Albrecht		fifi	Werner		A
												fl	-1199			-1167
												fl
					Habsburgi		Habsburgi	fl
				ff	Albrecht		fifi	Rudolf		¤
				fl	-1240			-1222		fl					Gr. Pfullen- 
				fl								fl				ff	dorfi Rudolf	C
				fl								fl	Gr. Pfullen-	fl	-1180
				fl								ˇ	dorfi Ita		¤
				fl												fl	Wulfhilda
				fl												ˇ	bajor hgnő	D
Habsburgi Rudolf	fl
német király		¤
1218-1291		fl									Kyburgi			Kyburgi-Bil-
				fl								ff	Hartmann		fifi	lingeni Adal-	I
				fl					Gr. Kyburgi	fl	-1180			bert -1151
				fl				ff	Ulrik		¤
				fl				fl	-1231		fl	Gr. Lentzbur-		Gr. Lentzbur-
				fl				fl				ˇ	gi Richenza	fifi	gi Arnold		K
				fl	Gr. Kyburgi	fl									-1103
				ˇ	Hedvig		¤	
					-1260		fl	Zähringeni		Zähringeni		Zähringeni
								ˇ	Anna		fifi	Berthold		fifi	Konrád		M
													-1186			-1152

BBBAM táblázat

									
									Habsburgi		Altenburgi		Hg. Elzászi
								ff	Radboro	fifi		Lanzelin	fifi		Guntram		A
Habsburgi	Habsburgi	Habsbur-	fl	-1022			-990				-973
Werner	fifi	Ottó		fi	gi Wer-	¤	
-1167		-1111		ner 		fl	Lotharingiai
						-1095	ˇ	Ida

BBBAMA táblázat

Hg. Elzászi		Hohenburgi		Hg. Elzászi		Hg. Elzászi		Hg. Elzászi
Guntram		--	Eberhard		fifi	Hugó		fifi	Eberhard		fifi	Eberhard			A
-973				-967				-940				-898

BBBAMAA táblázat

Hg. Elzászi		Hg. Elzászi		Hg. Elzászi		Hg. Elzászi		Hg. Elzászi
Eberhard		fifi	Eberhard		fifi	Alberich		fifi	Eticho		fifi	Eticho
																-690

BBBAMAAA táblázat

Gr. Pfullendorfi Rudolf -1180	fifi	Pfullendorf-Sigmaringen Burkhard -1116

BBBAMC táblázat

											
										ff	Isenbart
Wulfilda			Fekete Henrik		Welf	fl
bajor hgnő	fifi	bajor hg.		fifi	bajor hg.	¤
								-1101	fl							Eticho
										ˇ	Irmintrud	 fifi Adalbert fifi 	elzászi hg.
																	lásd: BBBAMAA

				Dillingeni		Dillingeni		Dillingeni		Dillingeni
			ff	Hartmann	fifi	Hupald	fifi	Hupald	fifi	Richwin					A
Kyburg-		fl	-1121		-1074
Dillingeni	¤	
Adalbert		fl	Felső-Engadi-		Win-		Gr. Kybur-	Gr. Winter-	   Gr. Bregen-
-1151		ˇ	ni Chiavennai	fifi	terthur	fifi	gi Albert	fifi	thuri Leut-  fifi  zi Ulrik		I
				Adelhaid						-1053		fried -993	   -930
				-1118

BBBAMI táblázat

Dillingeni			Dillingeni			Dillingeni
Richwin		fifi	Dietpold		fifi	Hupald
				-955				-910

BBBAMIA táblázat

Gr. Bregenzi		Buchborni
Ulrik		fifi	Ulrik		fifi	Ulrik	fifi	Ulrik	fifi	Ulrik	fifi	Ulrik
-930								-885			-854			-818			-802

BBBAMII táblázat

					Lentzburgi		Lentzburgi		Lentzburgi		Lentzburgi
				ff	Ulrik		fifi	Arnold		fifi	Ulrik		fifi	Arnold		A
Gr. Lentzburgi		fl	-1081			-1030			-1047			-1018
Arnold			¤
-1103			fl	Habsburgi
				ˇ	Richenza

BBBAMK táblázat

										Lentzburgi
									ff	Arnold	fifi	Berro
Lentzburgi	Lentzburgi	Lentzburgi	fl	-911
Arnold	fifi	Ulrik	fifi	Ulrik		¤
-1018		-970			-940			fl	Rætiai		Rætiai		Rætiai		Rætiai
									ˇ	Emma	fifi	Udalrich	fifi	Adalbert	fifi	Hunfried
													(846)		-894

BBBAMKA táblázat

			Hg. Zähringe-		Hg. Zähringe-		Gr. Vil-		Gr. 			Altenburgi
		ff	ni Berthold	fifi	ni Berthold	fifi	lingeni	fifi	Breisgaui	fifi	Lanzelin
Zährin-	fl	-1111			-1078			Bezelin		Birthilo		lásd: BBBAMAA
geni		fl												(995)
Konrád	¤					Hg. Reinfel-		Hg. Rheinfel-
-1152	fl				ff	deni Rudolf	fifi	deni Kuno
		fl	Hg. Rheinfel-	fl	-1080			-1026
		ˇ	deni Ágnes	¤
						fl	Matild		ff	III. Henrik német-római császár, lásd: BBBAAD
						ˇ	császárlány	¤
							-1060		ˇ	Gr. Poitoui Ágnes, lásd: BBBAAD

BBBAMM táblázat

Gr. Hohen-		Gr. Hohen-		Gr. Hohen-		Gr. Hohen-		Gr. Zolkei
bergi Gertrúd fifi	bergi Burchard fifi	bergi Burchard fifi	bergi Burchard fifi	Burchard		A
1225-1281		-1253			-1225			-1193			-1155

BBBAN táblázat

Gr. Zolkei		Gr. Zolkei		Gr. Zolkei		Gr. Scherragaui
Burchard		fifi	Friedrich	  	fifi	Burchard		fifi	Burchard
-1155			-1125			-1061			-1040

BBBANA táblázat

								Gr. Görzi			Gr. Görzi			Gr. Görzi
							ff	Meinhard		fifi	Engelbert		fifi	Meinhard			A
							fl	-1232			-1187			-1139
							fl
				Gr. Görzi		fl
			ff	Meinhard		¤
			fl	-1258		fl					Hg. Andechsi		Gr. Wintschgaui
			fl				fl				ff	Berthold		fifi	Albrecht			E
			fl				fl	Hg. Meráni	fl	-1180			-1124
			fl				ˇ	Matild		¤
			fl					-1245		fl	Gr. Meráni		Hg. Meráni
			fl								ˇ	Hedvig		fifi	Konrád			G
			fl									-1176			-1158
Hg. Karintiai	fl
Meinhard		¤
-1295		fl
			fl					Gr. Tiroli			Gr. Tiroli			Gr. Wintschgaui
			fl				ff	Albrecht		fifi	Henrik		fifi	Albrecht, lásd: fent
			fl				fl	-1253			-1202			-1124
			fl				fl
			fl				fl
			fl				fl
			fl	Gr. Tiroli		fl									Hg. Andechsi
			ˇ	Adelhaid		¤								ff	Berthold, lásd: fent
				-1275		fl					Hg. Meráni	fl	-1180
							fl				ff	Berthold		¤
							fl				fl	-1204		fl	Gr. Meráni
							fl				fl				ˇ	Hedvig, lásd: fent
							fl	Hg. Meráni	fl					-1176
							ˇ	Jutta			¤
											fl					Őrgr. Groitsch-
											fl				ff	Rochlitzi Dedo	O
											fl	Őrgr. Gro-	fl	-1190
											ˇ	itsch-Rochlitzi	¤
												Ágnes -1195	fl	Gr. Heinsbergi
															ˇ	Matild			P
																-1189

BBBAO táblázat

Gr. Görzi			Gr. Pusterhali		Gr. Pusterhali		Gr. Lauenfeldi		Gr. Pusterhali
Meinhard		fifi	Heinrich		fifi	Gerloh		fifi	Heimföls		fifi	Godfried
-1139			-1090			-1035			Otwin

BBBAOA táblázat

Gr. Wintschgaui Albrecht -1124	fifi	Gr. Wintschgaui Albrecht

BBBAOE táblázat

Hg. Meráni		Hg. Meráni		Gr. Dachaui		Gr. Kelsgaui
Konrád		fifi	Konrád		fifi	Arnulf		fifi	Ottó, lásd: BBBGIA
-1158			-1130			-1124

BBBAOG táblázat

								ff	Őrgr. Meisseni Konrád, lásd: BBBGA
Őrgr. Groitsch-Rochlitzi Dedo -1190	¤
								ˇ	Ludgarde sváb hgnő, lásd: BBBGA

BBBAOO táblázat

				Gr. Heinsbergi		Fauquemonti		Gr. Wassenbergi	Gr. Wassenbergi
			ff	Goswin		fifi	Goswin		fifi	Gerhard		fifi	Gerhard
Gr. Heinsbergi	fl					-1085
Matild		¤
-1189		fl	Sommerschenburgi
			ˇ	Adelaid

BBBAOP táblázat

						ff	Ottó bajor hg., lásd: BBBGI
Hg. Wittelsbach Erzsébet	¤
						ˇ	Ágnes rajnai palatinuslány, lásd: BBBGJ

BBBAP táblázat

															Hg. Mazóviai
														ff	Konrád				A
											Hg. Mazóviai	fl	1188-1242
										ff	Ziemowit		¤
										fl	1224-1262	fl	Lodomériai
										fl				ˇ	Agafja				B
							Hg. Plocki	fl					-1247
						ff	Boleszló		¤
						fl	1251-1313	fl					Daniló
						fl				fl				ff	halicsi fej.			C
						fl				fl	Halicsi		fl
						fl				ˇ	Perejaszláva	¤
						fl					-1283		fl	Halicsi
						fl								ˇ	Anna				D
			Hg. Plocki	fl									1252-
		ff	Vanyó		¤
		fl	1293-1336	fl									Vencel
		fl				fl								ff	cseh király, lásd: BBBAK
		fl				fl					II. Ottokár	fl	1205-1253
		fl				fl				ff	cseh király	¤
		fl				fl				fl	1233-1278	fl	Kunigunda, német
		fl				fl				fl				ˇ	királylány, lásd: BBBAK
Plocki	fl				fl	Kunigunda	fl					
Anna	¤				ˇ	cseh király-	¤
1324-	fl					lány			fl					Rosztyiszláv
1363		fl					1265-1321	fl				ff	halicsi fej.			G
		fl								fl	Halicsi		fl	1225-1263
		fl								ˇ	Kunigunda	¤
		fl									-1285		fl	Árpádházi
		fl												ˇ	Anna				H
		fl	Litvániai			Gedimin			Pukuver			1227-
		ˇ	Erzsébet		fifi	litván nhg.	fifi	litván hg.
			-1364			1275-1341		-1293

BBBB táblázat

								Boleszló
							ff	lengyel hg., lásd: BBBAAA
				Hg. Mezóviai	fl
			ff	Kázmér		¤	
			fl	1138-1194	fl	Gr. Bergi
			fl				ˇ	Salomea, lásd: BBBAC
Hg. Mazóviai	fl
Konrád		¤
1188-1242	fl									Msztyiszláv
			fl								ff	kijevi nagyfej., lásd: BBBCPB
			fl	Kijevi			Rosztyiszláv	fl
			ˇ	Ilona		fifi	Mihály kijevi	¤
				-1206			nagyfej.		fl	Krisztina 				Inge svéd
								-1167		ˇ	svéd királylány		fifi	király		K
												-1122				-1112

BBBBA táblázat

			Stenkil			Ragnvald
		ff	svéd király	fifi	westgotlandi jarl
		fl	-1066
Inge svéd	fl
király	¤									Olaf svéd
-1112	fl								ff	király, lásd: BBBAAAP
		fl	svéd				Edmund		fl
		ˇ	királylány		fifi	svéd király	¤
							-1056		fl	Asztrid
										ˇ	lásd: BBBAAAP

BBBBAK táblázat

								Román szmo-		Rosztyiszláv
							ff	lenszki fej.	fifi	Mihály kijevi nagyfej.
							fl	-1180			lásd: BBBBG
							fl
				Szvjatoszláv	fl									Oleg Mihály
			ff	lodomériai fej.	¤					Szvjatoszláv	ff	lodomériai fej.
			fl	1177-1212	fl					Miklós nov-	fl	lásd: BBBBGA
			fl				fl				ff	gorodi fej.	¤
			fl				fl	novgorodi		fl	-1164		fl	kun leány
			fl				ˇ	fejedelemlány	¤				ˇ	lásd: BBBAEG
			fl								fl	Novgorodi	
			fl								ˇ	Mária		fifi	Petrila novgorodi
Lodomériai	fl									-1166			poszadnyik
Agafja		¤
-1247		fl
			fl
			fl					Rurik kijevi		Rosztyiszláv Mihály
			fl				ff	nagyfej.		fifi	kijevi nagyfej.
			fl				fl	-1215			lásd: BBBBG		Jaroszláv
			fl				fl								ff	lodomériai fej.		M
			fl	Kijevi		fl					György		fl	-1123
			ˇ	Jaroszláva	¤				ff	turovi fej.		¤
							fl				fl	1112-1166	fl
							fl				fl				ˇ	lengyel hgnő		N
							fl	Turovi		fl					1088-1112
							ˇ	Anna		¤					
								-1205		fl					Vszevolodko
											fl				ff	horodnicai fej.		O
											fl	horodnicai	fl	-1142
											ˇ	fejedelemlány	¤
												-1190		fl	Kijevi
															ˇ	Agafja			P

BBBBB táblázat

Jaroszláv lodomériai fej. -1123	fifi	Szvjatopolk kijevi nagyfej., lásd: BBBACG

BBBBBM táblázat

				Ulászló
			ff	lengyel hg.
			fl	lásd: BBBAAA	III. Henrik
lengyel hgnő	¤				ff	német-római császár
1088-1112	fl	Judit			fl	lásd: BBBAAD
			ˇ	Mária		¤
				1047-1110	fl	Gr. Poitoui
							ˇ	Ágnes
								lásd: BBBAAD

BBBBBN táblázat

												Bölcs Jaroszláv
											ff	kijevi nagyfej.
Vszevolod		Dávid lodo-		Igor lodo-	fl	lásd: BBBAAAP
horodnicai fej.	fifi	mériai fej.		fifi	mériai fej.	¤
-1142			1058-1112		-1060		fl	Ingegerda svéd
											ˇ	királylány
												lásd: BBBAAAP

BBBBBO táblázat

Kijevi Agafja	fifi	Vlagyimir Monomah kijevi nagyfej., lásd: BBBCPB

BBBBBP táblázat

																Msztyiszláv
															ff	kijevi nagyfej.
												Izjaszláv		fl	lásd: BBBCPB
											ff	kijevi nagyfej.	¤	
											fl	1096-1154	fl	Krisztina
								Msztyiszláv	fl				ˇ	svéd királylány
							ff	kijevi nagyfej.	¤					lásd: BBBBA
							fl	-1172		fl					
							fl				fl	grúz				Demeter
				Román		fl				ˇ	királylány		fifi	grúz király		C
			ff	kijevi nagyfej.	¤
			fl	1160-1205	fl					Boleszló
			fl				fl				ff	lengyel hg.
Daniló		fl				fl	Ágnes		fl	lásd: BBBAAA
halicsi fej.	¤				ˇ	lengyel hgnő	¤
1202-1264	fl								fl	Hg. Bergi
			fl								ˇ	Salomea
			fl	Bizánci							lásd: BBBAC
			ˇ	Anna

BBBBC táblázat

Demeter			Davit			Giorgi			Bagrat			Giorgi
grúz király   fifi	grúz király   fifi	grúz király   fifi	grúz király   fifi	grúz király		A
-1154			-1125			-1088			-1072			-1027

BBBBCC táblázat

Giorgi			Bagrat			Gurgen			Davit Bagrat		Szmbat
grúz király   fifi	grúz király   fifi	grúz király   fifi	grúz király   fifi	grúz király   		A
-1027			-1014			-1008			-994				-958

BBBBCCA táblázat

Szmbat			Adarnasze		Davit			Bagrat			Asot
grúz király   fifi	grúz király   fifi	grúz király   fifi	grúz király   fifi	grúz király   		A
-958				-923				-881				-876				-826

BBBBCCAA táblázat

Asot															Sztepanosz
grúz király fifi Adarnasze fifi Nerszesz fifi Varaz Bakur fifi Guram fifi 	grúz király 	fifi Guram	A
-826															-619

BBBBCCAAA táblázat

					Guram				Guram
				ff	örmény királyfi	fifi	örmény király
				fl	-600
Guram fifi Bagrat	¤				Vahtang
				fl	grúz			Gorgaszlan		Mrdat			Arcsil
				ˇ	királylány fifi	grúz király    fifi	grúz király   fifi	grúz király		B
								-499				-446				-434

BBBBCCAAAA táblázat

Arcsil		Mrdat		Varaz Bakar	Mrdat		Bakar
grúz király fifi	grúz király fifi	grúz király fifi	grúz király fifi	grúz király 		A
-434			-410			-393			-379			-364

BBBBCCAAAAB táblázat

				Khoszrou
				Mirian			Sahpuri			Ardasir
			ff	grúz király   fifi	perzsa király  fifi	perzsa király fifi Pabak fifi Szasszan
Bakar		fl	-342				-272				-261
grúz király	¤
-364			fl				Aszphagur		Mrdat			Bakar		Vacse	
			ˇ	Abekhura fifi	grúz király    fifi	grúz király   fifi	grúz királyfifi	Marthili	B
							-265				-262				-246

BBBBCCAAAABA táblázat

					ff	örmény király
Vacse		Revaz	fl
Marthili  fifi 	Marthili	¤
			-213		fl	grúz			Pharszaman		Adam			Pharszaman
					ˇ	királylány fifi	grúz király    fifi	armazi király  fifi	armazi király	B
									-182				-132				-122

BBBBCCAAAABAB táblázat

Pharszaman		Amzaszp			Azork			Pharszaman		Khartali
armazi király	fifi	armazi király	fifi	armazi király	fifi	armazi király	fifi	armazi király		A
-122				-113				-103				-87				-72

BBBBCCAAAABABB táblázat

Khartali			Aderk			
armazi király  fifi	khartali király fifi Kartham fifi grúz király ...... Kudzs
-72				-55

BBBBCCAAAABABBA táblázat

Halicsi		Msztyiszláv		Msztyiszláv		Rosztyiszláv Mihály
Anna	fifi	halicsi fej.	fifi	belgorodi fej.	fifi	kijevi nagyfej., lásd: BBBBA
-1252		1176-1228		-1180			-1167

BBBBD táblázat

																Vszevolod
															ff	kijevi nagyfej.		A
												Szvjatoszláv	fl	-1146
											ff	kijevi nagyfej.	¤
											fl	-1194		fl	Kijevi
								Vszevolod	fl				ˇ	Mária			B
							ff	kijevi nagyfej.	¤					-1179
							fl	-1215		fl
							fl				fl	Polocki			Vaszilko
							fl				ˇ	Mária		fifi	polocki fej.		C
				Mihály		fl									-1144
			ff	kijevi nagyfej.	¤
			fl	1185-1246	fl					Kázmér
			fl				fl				ff	mazóviai hg.
			fl				fl				fl	lásd: BBBBA
			fl				fl	lengyel		fl
			fl				ˇ	hgnő		¤
			fl					1164-		fl
			fl								fl	Kijevi
Rosztyiszláv	fl								ˇ	Ilona
halicsi fej.	¤									lásd: BBBBA
1225-1263	fl
			fl									Msztyiszláv
			fl								ff	kijevi nagyfej.
			fl					Román		fl	-1172, lásd: BBBBC
			fl				ff	halicsi fej.	¤
			fl				fl	1160-1205	fl	Ágnes
			fl				fl				ˇ	lengyel hgnő
			fl	halicsi		fl					lásd: BBBBC
			ˇ	fejedelemlány	¤
				-1241		fl					Rurik	
							fl				ff	kijevi nagyfej.
							fl	Kijevi		fl	lásd: BBBBB
							ˇ	Predszláva	¤
								-1202		fl	kijevi
											ˇ	Anna
												lásd: BBBBB

BBBBG táblázat

												Bölcs Jaroszláv
											ff	kijevi nagyfej.
								Szvjatoszláv	fl	lásd: BBBAAA
							ff	kijevi nagyfej.	¤
							fl	1027-1076	fl	Ingegerda
							fl				ˇ	svéd királylány
				Oleg Mihály	fl					lásd: BBBAAA
			ff	lodomériai fej.	¤
			fl	1038-1115	fl
			fl				fl
Vszevolod	fl				fl	dietmarschi		Gr. Dietmarschi
kijevi nagyfej.	¤				ˇ	grnő			fifi	Etheler
-1146		fl					
			fl
			fl	Muzzaloni
			ˇ	Taofanó

BBBBGA táblázat

		
					ff	Msztyiszláv kijevi nagyfej., lásd: BBBCPB
Kijevi Mária -1179		¤
					ˇ	Krisztina svéd királylány, lásd: BBBBA

BBBBGB táblázat

																		Vlagyimir	
																	ff	kijevi nagyfej.
Vaszilko		Szvjatoszláv		Vszeszláv		Brjacsiszláv		Izjaszláv	fl	BBBAAAO
polocki	fifi	György		fifi	kijevi nagyfej.	fifi	polocki fej.	fifi	polocki	¤
fej.			polocki fej.		-1101			-1044			fej.		fl	Polocki
-1144														-1001	ˇ	Rogneda
																		BBBAAAO

BBBBGC táblázat

																Oppeln-Rati-
															ff	bori Kázmér		A
												Oppeln-Rati-	fl	1178-1230
											ff	bori Ulászló	¤
											fl	-1281		fl	Bulgáriai
											fl				ˇ	Viola
								Oppelni		fl					-1251
							ff	Boleszló		¤
							fl	1265-1313	fl					Hg. Odomic László
							fl				fl				ff	1190-1239
							fl				fl	Nagylengyel-	fl	lásd: BBBA
							fl				ˇ	országi Eufé-	¤
							fl					mia			fl	Hg. Tengerparti-Danc-
							fl								ˇ	kai Hedvig -1248
				Oppelni		fl									lásd: BBBA
			ff	Bolkó		¤
			fl	-1356		fl
			fl				fl
			fl				fl
			fl				fl
			fl				fl									Hg. Belszki
			fl				fl								ff	Sándor			E
			fl				fl	Belszki			Hg. Belszki	fl	-1234
			fl				ˇ	Grimiszláva	fifi	Vszevolod	¤
			fl					1284-1302		(1244)		fl	kijevi nagyfej.
			fl												ˇ	leánya			F
			fl													-1234
			fl
			fl
			fl
			fl
Hg. Oppelni	fl
László		¤
-1401		fl
			fl													Boroszlói
			fl												ff	Boleszló			I
			fl									Schweidnitzi	fl	1230-1278
			fl								ff	Boleszló		¤
			fl								fl	-1301		fl	Anhalti
			fl								fl				ˇ	Hedvig			J
			fl					Schweidnitzi	fl					-1259
			fl				ff	Bernát		¤
			fl				fl	1291-1326	fl					Brandenburgi
			fl				fl				fl				ff	Ottó, lásd: BBBA
			fl				fl				fl	Brandenburgi	fl	-1299
			fl				fl				ˇ	Beatrix		¤
			fl				fl					-1316		fl	Gr. Hennebergi
			fl				fl								ˇ	Jutta, lásd: BBBA
			fl	Schweidnitzi	fl									-1317
			ˇ	Erzsébet		¤
				1314-1348	fl									Kujáviai
							fl								ff	Kázmér			M
							fl					Ulászló		fl	1221-1267
							fl				ff	lengyel király	¤
							fl				fl	1260-1331	fl	Hg. Oppeln- Rati-
							fl				fl				ˇ	bori Eufrozina		N
							fl	Lokietek		fl					1229-1293
							ˇ	Kunigunda	¤	
								1298-1331	fl					Kaliszi
											fl				ff	Boleszló			O
											fl	Kaliszi		fl	1221-1279
											ˇ	Hedvig		¤
												1266-1339	fl	Árpádházi
															ˇ	Jolán			P
																1244-1298

BBBC táblázat

										Hg. Sziléziai
									ff	Ulászló
						Hg. Sziléziai	fl	lásd: BBBAA
					ff	Meskó		¤
Hg. Oppeln-Ratibori	fl	1138-1211	fl	Ágnes
Kázmér				¤				ˇ	osztrák hgnő
1178-1230			fl					lásd: BBBAA
					ˇ	Ludmilla
						-1211

BBBCA táblázat

								Msztyiszláv
							ff	kijevi nagyfej.
Hg. Belszki		Vszevolod	fl	lásd: BBBBC
Sándor		fifi	lodomériai fej.	¤
-1234			-1195		fl	Ágnes
							ˇ	lengyel hgnő
								lásd: BBBBC

BBBCE táblázat

								Rurik Vaszil
							ff	kijevi nagyfej.
kijevi nagyfej.		Vlagyimir	fl	lásd: BBBBB
leánya		fifi	kijevi nagyfej.	¤
-1234			1187-1239	fl	Turovi
							ˇ	Anna
								lásd: BBBBB

BBBCF táblázat

							ff	Sziléziai Henrik 1191-1241, lásd: BBBAA
Boroszlói Boleszló 1230-1278	¤
							ˇ	Anna cseh királylány 1204-1265, lásd: BBBAB

BBBCI táblázat

											Hg. Szász
										ff	Adalbert
							Hg. Szász		fl	lásd: BBBAI
						ff	Bernát		¤
						fl	1140-1212	fl	Gr. Winzenburgi
						fl				ˇ	Zsófia
			Anhalti		fl					lásd: BBBAI
		ff	Henrik		¤
		fl	1170-1252	fl					Meskó
		fl				fl				ff	lengyel hg.
		fl				fl	Judit			fl	lásd: BBBAI
Anhalti	fl				ˇ	lengyel hgnő	¤
Hedvig	¤					1154-1201	fl	Kijevi
-1259	fl								ˇ	Eudoxia
		fl									lásd: BBBAI
		fl
		fl	Gr. Türingiai		Gr. Türingiai
		ˇ	Irmgard		fifi	Hermann
			-1244

BBBCJ táblázat

				ff	Hg. Mazóviai Konrád, lásd: BBBBA
Kujáviai Kázmér	¤
				ˇ	Hg. Lodomériai Agafja, lásd: BBBBB

BBBCM táblázat

								ff	Oppeln-Ratibori Kázmér, lásd: BBBCA
Oppeln-Ratibori Eufrozina 1229-1293	¤
								ˇ	Bulgáriai Viola, lásd: BBBC

BBBCN táblázat

						ff	Hg. Odonic Ulászló, lásd: BBBA
Kaliszi Boleszló 1221-1274	¤
						ˇ	Hg. Tengerparti-Danckai Hedvig, lásd: BBBA

BBBCO táblázat

																II- Géza
															ff	király			A
												III. Béla		fl	1130-1162		
											ff	király		¤	
											fl	1150-1196	fl	Kijevi
								II. Endre		fl				ˇ	Eufrozina		B
							ff	király		¤					1130-1186
							fl	1176-1235	fl	Antiochiai	
							fl				fl	Chatillon		ff	Chatillon Rajnald	C
							fl				ˇ	Anna		fl	-1186
				IV. Béla		fl					1154-1184	¤	
			ff	király		¤								fl	Antiochiai
			fl	1206-1270	fl								ˇ	Konstancia		D
			fl				fl					Hg. Merániai		
			fl				fl				ff	Berthold
			fl				fl	Hg. Merániai	fl	lásd: BBBAO
			fl				ˇ	Gertrúd		¤
			fl					1185-1213	fl	Groitsch-
			fl								ˇ	Rochlitzi Ágnes
			fl									lásd: BBBAO
Árpádházi	fl
Jolán		¤
1244-1298	fl
			fl									Dukasz
			fl					Laszkarisz	ff	János
			fl					Tódor		fl	-1254			Laszkarisz
			fl				ff	nicćai császár	¤				ff	Tódor
			fl				fl	-1258		fl	Laszkarisz	fl	-1222
			fl				fl				ˇ	Iréné		¤
			fl				fl					-1241		fl	Angelosz
			fl	Nicćai		fl								ˇ	Anna			L
			ˇ	Laszkarisz	¤
				Mária		fl
				1206-1272	fl
							fl
							fl	Bulgáriai			János Aszen
							ˇ	Ilona		fifi	bolgár király
												-1196

BBBCP táblázat

																I. Béla
															ff	király			A
												I. Géza		fl	-1063
											ff	király		¤
											fl	1045-1077	fl	lengyel
								Árpádházi	fl				ˇ	királylány		B
							ff	Álmos		¤					-1052
				II. Béla		fl	1075-1129	fl
			ff	király		¤				fl					Szinadéna
			fl	-1141		fl	Kijevi		ˇ	Szinadéna	fifi	Theodulosz
I. Géza		fl				ˇ	Predszláva
király		¤					
1130-1162	fl
			fl	Szerbiai			Uros szerb
			ˇ	Ilona		fifi	fejedelem
				-1157

BBBCPA táblázat

		
					ff	Árpádházi Vazul, lásd: BBBAAA
I. Béla király	-1063	¤
					ˇ	tátony-nemzetségi lány, lásd: BBBAAA

BBBCPAA táblázat

						ff	Meskó lengyel király, lásd: BBBAAA
lengyel királylány -1052	¤
						ˇ	Herenfriedi Richeza, lásd: BBBAAA

BBBCPAB táblázat

																Bölcs Jaroszláv
															ff	kijevi nagyfej.
												Vszevolod	fl	lásd: BBBAAAO
											ff	kijevi nagyfej.	¤
											fl	1030-1093	fl	Ingegerda
								Vlagyimir		fl				ˇ	svéd királylány
							ff	Monomarch	¤					lásd: BBBAAAP
							fl	kijevi nagyfej	fl
				Msztyiszláv	fl	1053-1125	fl	Iréné bizánci		IX. Konsztantinosz
			ff	kijevi nagyfej.	¤				ˇ	császárlány	fifi	Monomahosz bi-		C
			fl	1076-1132	fl					-1067			zánci császár -1052
			fl				fl									
			fl				ˇ	Gyda angol	fifi	II. Harold		fifi	Gr Wessexi és Kenti
Kijevi		fl					királylány			angol király		Godwin -1053
Eufrozina	¤
1130-1186	fl
			fl
			fl
			fl	nagy-novgorodi		Dmitrij Zavidics
			ˇ	poszadnyiklány	fifi	nagy-novgorodi
									poszadnyik

BBBCPB táblázat

				III. Romanosz										VII. Konsztan-
IX. Konsztan-	ff	bizánci császár									ff	tinosz bizánci		I
tinosz Mono-	fl	-1034							III. Romanosz	fl	császár -959
mahosz bi-	¤								ff	bizánci csá-	¤
zánci császár	fl	Zoé csá-		VIII. Konsztan-	fl	szár -963		fl	Lakapénosz
-1052		ˇ	szárlány	fifi	tinosz bizánci		¤				ˇ	Heléna császár-	J
				-1052		császár -1028		fl					lány -961
											ˇ	Teofanó
												
BBBCPBC táblázat

VII. Konsztantinosz 	VI. Leó			I. Baszileiosz
bizánci császár		fifi	bizánci császár	fifi	bizánci császár
-959					-911				-886

BBBCPBCI táblázat

Lakapénosz			Lakapénosz Romanosz		Theophülaktosz
Heléna császárlány	fifi	bizánci császár			fifi	Abasztaktosz
-961				-948

BBBCPBCJ táblázat

Chatillon		Chatillon		Chatillon		Chatillon		Chatillon-sur-Marnei
Rajnald	fifi	Henrik	fifi	Gaucher	fifi	Gui		fifi	Miles
-1186		-1130		-1096		-1076

BBBCPC táblázat

				Tarentói
			ff	Bœmund
Antiochiai	fl	-1111							Gr. Boulogne-i		Gr. Boulogne-i
Konstancia	¤								ff	Eustach		fifi	Eustach			I
			fl	Alisa jeru-		Baudouin je-	fl	-1093			-1049
			ˇ	zsálemi frank	fifi	ruzsálemi		¤
				királylány			frank király	fl	Gr. Burgundi
								-1131		ˇ	Ida
												-1113

BBBCPD táblázat

Gr. Boulogne-i		Gr. Boulogne-i		Gr. Boulogne-i		Gr. Boulogne-i		Gr. Ponthieu-i
Eustach		fifi	Baudouin		fifi	Gui			fifi	Erniculf		fifi	Guillaume		A
-1049			-1033							-972				-965

BBBCPDI táblázat

								Gr. Pon-		Gr. Pon-		Gr. Pon-		Gr. Pon-
Gr. Ponthieu-i		Gr. Ponthieu-i		thieu-i		thieu-i		thieu-i		thieu-i
Guillaume	fifi	Roger		fifi	Herluin	fifi	Helgaud	fifi	Herluin	fifi	Helgaud
-965				-957				-945			-926			-878			-864

BBBCPDIA táblázat

											Angelosz
			Angelosz						ff	Konsztantinosz
Angelosz		Alexandrosz		Angelosz		fl					Komenosz Aleksziosz
Anna	fifi	bizánci császár fifi	Andronikosz	¤				ff	bizánci császár		C
			-1204						fl	Komenosz	fl	-1118
										ˇ	Teodóra		¤
														fl	Dukasz
														ˇ	Iréné			D

BBBCPL táblázat

Komenosz Aleksziosz		Komenosz János		Komenosz Manuel
bizánci császár		fifi		Kuropalatész		fifi	Erotikosz
-1118					-1067

BBBCPLC táblázat

										Dukasz Konsztantinosz		Dukasz
									ff	Bizánci császár		fifi	Andronikosz
				Dukasz Andronikosz	fl	-1067
Dukasz Iréné	fifi	Bizánci császár		¤
				-1070				fl	Makrembolitissza
									ˇ	Eudoxia
										-1096

BBBCPLD táblázat

												Hg. Plocki
											ff	Boleszló
								Mazóviai		fl	lásd: BBBB
							ff	Trojden		¤
							fl	1286-1341	fl	Gaudemündi		Trojden
							fl				ˇ	Zsófia		fifi	litván hg.
							fl					-1288			-128
							fl
							fl
				Mazóviai		fl
			ff	Ziemowit		¤									Lev
			fl	1326-1381	fl								ff	halicsi hg.		E
			fl				fl					György		fl	1228-1300
			fl				fl				ff	halicsi király	¤
			fl				fl				fl	1252-1308	fl	Árpádházi
			fl				fl				fl				ˇ	Konstancia	F
			fl				fl	Halicsi		fl					-1251
			fl				ˇ	Mária		¤
			fl					1293-1341	fl					Kázmér
			fl								fl				ff	kujáviai hg.
			fl								fl	Kujáviai		fl	lásd: BBBCM
			fl								ˇ	Eufémia		¤
			fl									-1308		fl	Hg. Oppeln-Ratibori
			fl												ˇ	Eufrozina
			fl													lásd: BBBCN
			fl
Hg. Mazóviai	fl
Ofka		¤
1340-1418	fl
			fl
			fl
			fl									Troppaui			II. Ottokár
			fl								ff	Miklós		fifi	cseh király
			fl								fl	-1318			lásd: BBBB
			fl								fl
			fl					Troppaui		fl
			fl				ff	Miklós		¤
			fl				fl	1288-1365	fl
			fl				fl				fl
			fl				fl				fl
			fl				fl				ˇ	Adelaida
			fl				fl					-1313
			fl				fl
			fl	Troppaui		fl
			ˇ	Eufémia		¤
				1319-1352	fl									Oppeln-Ratibori
							fl								ff	Ulászló
							fl					Hg. Ratibori	fl	lásd: BBBC
							fl				ff	Psemiszl		¤
							fl				fl	-1306		fl	Nagylengyelországi
							fl				fl				ˇ	Eufémia
							fl	Ratibori		fl					lásd: BBBC
							ˇ	Anna		¤
								-1340		fl					Hg. Czerski
											fl				ff	Konrád			O
											fl	Hg. Czerski	fl	1255-1294
											ˇ	Anna		¤
												1276-1327	fl	Hg. Liegnitzi
															ˇ	Hedvig
																1259-1280

BBBD táblázat

				Daniló
			ff	halicsi fej., lásd: BBBB
Lev			fl	1202-1264
halicsi fej.	¤
1228-1300	fl	Halicsi
			ˇ	Anna, lásd: BBBB
				-1252

BBBDE táblázat

						ff	IV. Béla király, lásd: BBBCP
Árpádházi Konstancia -1251	¤
						ˇ	Laszkarisz Mária, lásd: BBBCP

BBBDF táblázat

										
							ff	Hg. MAzóviai Ziemowit 1224-1262, lásd: BBBB
Hg. Czerski Konrád 1255-1294	¤
							ˇ	Halicsi Perejaszlava -1283, lásd: BBBB

BBBDO táblázat

							ff	Boroszlói Boleszló 1230-1278, lásd: BBBC
Hg. Liegnitzi Hedvig 1259-1280	¤
							ˇ	Anhalti Hedvig -1259, lásd: BBBC

BBBDP táblázat

																Hg. Szász-Asca-
												Hg. Szász-	ff	niai Bernát
												Ascaniai		fl	lásd: BBBCJ
											ff	Albrecht		¤
											fl	-1260		fl	Judit
								Hg. Szász-	fl				ˇ	lengyel hgnő
								Wittenbergi	fl					lásd: BBBCJ
							ff	Albrecht		¤	
							fl	-1298		fl					Hg. Braunschweig-	
							fl				fl	Braun-		ff	Lüneburgi*
				Hg. Szász	-	fl				fl	schweig-		fl	Ottó, lásd: BBBAI
				Wittenbergi	fl				ˇ	Lüneburgi	¤
			ff	Rudolf		¤					Ilona		fl	Bozsena cseh
			fl	-1356		fl								ˇ	királylány
			fl				fl					Habsburgi		lásd: BBBAJ
			fl				fl				ff	Rudolf
Hg. Szász-	fl				fl	Habsburgi	fl	lásd:  BBBAM
Wittenbergi	fl				ˇ	Ágnes		¤
Vencel		¤					-1322		fl	Hohenburgi
-1388		fl								ˇ	Gertrúd
			fl									lásd: BBBAN
			fl
			fl			
			fl	Lindau-			Gr. Lindau-		Gr. Lindau-		Gr. Lindau-
			ˇ	Ruppini Ágnes fifi	Ruppini Ulrik	fifi	Ruppini Ulrik	fifi	Ruppini Günther	I
				-1373			-1360			-1316			-1284

BBBE táblázat

Gr. Lindau-	Gr. Lindau-	Gr. Arn-		Gr. Arn-		Gr. Arn-		Gr. Arn-
Ruppini		Ruppini		steini		steini		steini		steini
Günther	fifi	Gebhard	fifi	Walther	fifi	Walther	fifi	Walther	fifi	Walther
-1284		-1256		-1199					-1126		-1160

BBBEI táblázat

																Őrgr. Türingiai
															ff	Henrik			A
												Őrgr. Meisseni	fl	1215-1288
											ff	Albrecht		¤
											fl	1240-1314	fl	Konstancia
											fl				ˇ	osztrák hgnő		B
								Frigyes szász	fl					1212-1243
							ff	Palatinus		¤	
							fl	1257-1323	fl					II. Frigyes német-
							fl				fl				ff	római császár		C
							fl				fl	Margit		fl	1194-1250
							fl				ˇ	császárlány	¤
							fl					1237-1270	fl	Izabella angol
							fl								ˇ	királylány		D
				Őrgr. Meisseni	fl									1217-1241
			ff	Frigyes		¤
			fl	1310-1406	fl
			fl				fl
			fl				fl					Gr. Lobdaburg-
			fl				fl				ff	Arnshaugki
			fl				fl				fl	Ottó
			fl				fl	Gr. Lobda-	fl	-1289
			fl				fl	burg-Arnsha-	fl
			fl				ˇ	ugki Erzsébet	¤
			fl					-1359		fl
			fl								fl
			fl								fl	Orlamündei		Orlamündei
			fl								ˇ	Erzsébet		fifi	Hermann			G
			fl									-1333
			fl
			fl
Gr. Türingiai	fl
Baltazás		¤
1330-1406	fl
			fl													Ottó
			fl												ff	bajor hg.			I
			fl									Lajos		fl	1206-1253
			fl								ff	bajor hg.		¤
			fl								fl	1229-1294	fl	Ágnes rajnai
			fl								fl				ˇ	pakatinuslány		J
			fl					Lajos német-	fl					1201-1267
			fl				ff	római császár	¤
			fl				fl	1282-1344	fl					Habsburgi
			fl				fl				fl				ff	Rudolf
			fl				fl				fl	Habsburgi	fl	lásd: BBBAM
			fl				fl				ˇ	Matild		¤
			fl				fl					1251-1304	fl	Hohenbergi
			fl				fl								ˇ	Gertrúd
			fl	Matild		fl									lásd: BBBAN
			ˇ	császárlány	¤
				1339-1346	fl
							fl
							fl					Hg. Glogaui
							fl				ff	Henrik
							fl				fl	lásd: BBBA
							fl				fl
							fl	Glogaui		fl
							ˇ	Beatrix		¤
								1292-1322	fl
											fl
											fl	Brauenschweig-
											ˇ	Lüneburgi Mechtild
												lásd: BBBA

BBBG táblázat

Carrarai Cecília -1434 fifi Francesco di Carrara

BBBF táblázat

																Gr. Brenai
															ff	Thimo			A
												Őrgr. Meisseni	fl	-1091
											ff	Konrád		¤
								Őrgr. Meisseni	fl	1098-1157	fl	Hg. Nordheimi
							ff	Ottó			¤				ˇ	Ida				B
							fl	1125-1190	fl	Ludgarde
							fl				ˇ	sváb grnő		fifi	Albrecht sváb gr.
				Őrgr. Meisseni	fl					-1146
			ff	Dietrich		¤
			fl	1162-1221	fl					Hg. Szász
			fl				fl	Őrgr..		ff	Albrecht
Őrgr. Türin-	fl				fl	Brandenburgi	fl	lásd: BBBAI
giai Henrik	¤				ˇ	Hedvig		¤
1215-1288	fl					-1203		fl	Gr. Winzensburgi
			fl								ˇ	Zsófia
			fl	Gr. Szász							lásd: BBBAI
			ˇ	Jutta
				lásd: BBBAK

BBBGA táblázat

						ff	Őrgr. Alsó-Lausici Dietrich, lásd: BBBAACE
Gr. Brenai Thimo -1091		¤
						ˇ	Őrgr. Meisseni Matild, lásd: BBBAACF

BBBGAA táblázat

Hg. Norheimi Ida fifi Hg. Nordheimi Ottó, lásd: BBBGJD

BBBGAB táblázat

																Őrgr. Babenbergi
															ff	Lipót
												Henrik		fl	lásd: BBBAAC
											ff	bajor hg.		¤
								Lipót		fl	1112-1177	fl	Ágnes császrálány
							ff	osztrák hg.	¤				ˇ	lásd: BBBAAD
							fl	1157-1194	fl	Teodóra bi-
							fl				ˇ	zánci császár-	fifi	Andronikosz Komne-
				Lipót		fl					lány -1184		nosz bizánci császár
			ff	osztrák hg.	¤
			fl	-1230		fl					II. Géza
			fl				fl				ff	király
Konstancia	fl				fl	Árpádházi	fl	lásd: BBBCPA
osztrák hgnő	fl				ˇ	Ilona		¤
1212-1243	¤					1158-1199	fl	Kijevi
			fl								ˇ	Eufrozina
			fl									lásd: BBBCPA
			fl	
			fl	Teodora			Angelosz Izsák	Angelosz
			ˇ	bizánci		fifi	bizánci császár fifi	Andronikosz
				császárnő			-1204			lásd: BBBCPL
				-1246

BBBGB táblázat

																Hohenstaufi
															ff	Frigyes sváb hg.	A
												Frigyes		fl	1050-1105
											ff	sváb hg.		¤
											fl	1090-1147	fl	Ágnes
								I. Frigyes		fl				ˇ	császárlány
								német-római	fl					lásd: BBBAD
							ff	császár		¤
							fl	1122-1190	fl					Henrik
							fl				fl				ff	bajor hg.			C
							fl				fl	Judit			fl	1074-1126
							fl				ˇ	bajor hgnő	¤
							fl					1100-1130	fl	Hg. Szász
				VI. Henrik	fl								ˇ	Wulfhilda		D
				német-római	fl									1075-1126
			ff	császár		¤
			fl	1165-1197	fl									Gr. Burgundi
			fl				fl								ff	István			E
			fl				fl					Gr. Burgundi	fl	-1101
			fl				fl				ff	Rajnáld		¤
			fl				fl				fl				fl	Gr. Zäringeni
II. Frigyes	fl				fl				fl				ˇ	Ágnes			F
német-római	fl				fl	Gr. Burgundi	fl
császár		¤				ˇ	Beatrix		¤
1194-1250	fl					1147-1184	fl
			fl								fl
			fl								fl	Lotharingiai		Lotharingiai
			fl								ˇ	Ágota		fifi	Simon			G
			fl													-1138
			fl													
			fl	Szicíliai			II. Roger			I- Roger		ff	Hauteville-i Tankréd
			ˇ	Konstancia	fifi	szicíliai király	fifi	szicíliai király	¤
				1154-1198		-1154			-1101		ˇ	Frasende

BBBGC táblázat

									ff	Büreni Frigyes -1094
Hohenstaufi Frigyes sváb hg. 1050-1105	¤
									ˇ	Hildegard sváb hgnő fifi Ottó sváb hg.

BBBGCA táblázat

								Estei				Estei			Oberto
							ff	Azzo		fifi	Azzo		fifi	lásd: BBBAADC
				Welf			fl	997-1097			-1037
			ff	bajor hg.		¤
			fl	1040-1101	fl	Kunigunda		Welf			Rudolf
			fl				ˇ	sváb grnő		fifi	sváb gr.		fifi	sváb gr.			B
Henrik		fl					1020-1057		-1030			-940
bajor hg.		¤
1074-1126	fl
			fl
			fl	Flandriai			Gr. Flandriai		Gr. Flandriai	Gr. Flandriai
			ˇ	Judit			fifi	Baudouin		fifi	Arnoul		fifi	Baudouin			I
				-1094			-1036			-988			-962

BBBGCC táblázat

Rudolf		Henrik		Eticho		Rudolf		Welf-		Welf-Eticho
sváb gr.	fifi	sváb gr.	fifi	sváb gr.	fifi	palatinus	fifi	Eticho	fifi	sváb gr.
-940									-854			sváb gr.		-824

BBBGCCB táblázat

											Gr. Falnd-				Jámbor
										ff	riai Baudouin				Lajos
Gr. Fland-		Gr. Fland-	Gr. Fland-	fl	-879					ff	császár
riai Baudouin fifi	riai Arnoul fifi	riai Baudouin	¤				Kopasz	fl	lásd:
-962				-964			-918			fl	Judit			Károly	fl	BBBAAAIAC
										ˇ	frank ki- 	fifi	frank ki-	¤	
											rálylány		rály		fl
															-877	fl	Judit welfi
																ˇ	grnő, lásd:
																	BBBAAALM

BBBGCCI táblázat

							ff	Hg. Szász Magnus, lásd: BBBAAB
Hg. Szász Wulfhilda 1075-1126	¤
							ˇ	Árpádházi Zsófia, lásd: BBBAAB

BBBGCD táblázat

															
															Adalbert
														ff	olasz király		A
											Burgundi		fl	-968
										ff	Ottó Vilmos	¤
										fl	-1027		fl	Burgundi
			Burgundi			Burgundi		fl				ˇ	Gerberga
		ff	Vilmos		fifi	Rajnald		¤					-989
		fl	-1087			-1057		fl
		fl								fl	Gr. Rouci			Gr. Rouci
Burgundi	fl								ˇ	Ermentrude	fifi	Rajnald
István	¤
-1101	fl
		fl
		fl	Hg. Burgundi		Hg. Burgundi		Hg. Burgundi
		ˇ	Etienette		fifi	Girard		fifi	Patton		fifi	Károy-Konstantin
															lásd: BBBAADI

BBBGCE táblázat

								Őrgr. Ivreai		Őrgr. Ivreai
							ff	Adalbert		fifi	Anscario
							fl	-928
				Berengár		fl
			ff	olasz király	¤									Eberhard
			fl	-966		fl								ff	friauli őrgr.		E
			fl				fl	Őrgr. Ivreai		Berengár		fl	-866
			fl				ˇ	Gizella		fifi	olasz király	¤
Adalbert		fl					-924				-923		fl	Gizella frank
olasz király	¤												ˇ	császárlány	F
-966		fl														820-874
			fl									Arles-i
			fl								ff	Thibaut
			fl	Toscanai			Őrgr. Tos-	fl					Lotár lotarin-
			ˇ	Willa		fifi	canai Boso	¤				ff	giai király		K
											fl	Berta lotarin-	fl	835-869
											ˇ	giai királylány	¤
												863-925		fl	
															ˇ	Walrada
																-868

BBBGCEA táblázat

Eberhard friauli őrgr. -863 fifi Unruoch friauli őrgr. -811

BBBGCEAE táblázat

						ff	Jámbor Lajos császár, lásd: BBBAAALAC
Gizella császárlány 820-874	¤
						ˇ	Judit welfi grnő, lásd: BBBAALM

BBBGCEAF táblázat

Lotár lotaringiai		Lotár			Jámbor Lajos
király			fifi	olasz király	fifi	császár
835-869				795-855			lásd: BBBAAALAC

BBBGCEAK táblázat

Gr. Zähringeni Ágnes fifi Gr. Zähringeni Berthold, lásd: BBBAMM

BBBGCF táblázat

			Lotha-		Lotha-		Lotha-		Lotha-
			ringiai		ringiai		ringiai		ringiai		Hg. Elzászi
		ff	Dietrich	fifi	Gerhard	fifi	Gerhard	fifi	Adalbert	fifi	Eberhard
		fl	-1115		-1070		-1050		-1050		lásd: BBBAMA
		fl
Lotha-	fl										
ringiai	¤				Form-		Form-		Schwei-
Simon	fl			ff	bachi	fifi	bachi	fifi	nachgaui	
-1138	fl	Form-	fl	Frigyes		Thimo		Ulrik
		fl	bachi	fl				-1002		-950
		ˇ	Hedvig	¤	
			1050-	fl
			1078		fl	Haldens-		Haldens-		Haldens-		Haldens-		Haldens-
					ˇ	lebeni	fifi	lebeni	fifi	lebeni	fifi	lebeni	fifi	lebeni
						Gertrúd		Konrád		Bernhard		Bernhard		Dietrich
						-1116					-1053		1018			lásd:
																		BBBAACE

BBBGCG táblázat

																Gr. Anjoui
															ff	Foulques			A
												Plantagenet	fl	-1142
											ff	Geoffroi		¤
											fl	-1151		fl	Gr. Maine-i
											fl				ˇ	Erembruge		B
								II. Henrik		fl					-1126
							ff	angol király	¤
							fl	-1189		fl					I. Henrik
							fl				fl				ff	angol király		C
				Földnélküli	fl				fl				fl	1068-1135
				János angol	fl				ˇ	Normandiai	¤	
			ff	király		¤					Matild		fl	Malcolmi
			fl	1167-1216	fl					-1167		ˇ	Matild
			fl				fl									-1118			D
			fl				fl			
			fl				fl	Guyenne-i		Hg. Guyen-		Hg. Guyen-
Izabella angol	fl				ˇ	Eleonóra		fifi	nei Vilmos	fifi	nei Vilmos		E
királylány		¤					-1204			-1157			-1127
1217-1259	fl
			fl
			fl
			fl	Angoulème-i		Angoulème-i		Angoulème-i		Angoulème-i
			ˇ	Izabella		fifi	Ademár		fifi	Vilmos		fifi	Wulgrin			I
				1118-1245		-1218			-1178			-1140

BBBGD táblázat

								Gr. Gatinais-i						Gr. Anjoui
							ff	Geoffroi						ff	Geoffroi			E
Gr. Anjoui		Gr. Anjoui	fl					Gr. Anjoui	fl	-987
Foulques		fifi	Foulques		¤				ff	Foulques		¤
-1142			-1109		fl	Vendome-i	fl	-1040		fl	Chalons-i
							ˇ	Ermengarde	¤				ˇ	Adelaida			F
											fl					-987
											ˇ	Hildegarde

BBBGDA táblázat

Gr. Anjoui		Gr. Anjoui		Gr. Anjoui		Gr. Anjoui
Geoffroi		fifi	Foulques		fifi	Foulques		fifi	Ingelger
-987				-958				-938				-888

BBBGDAE táblázat

																		Nagy Károly
			Verman-		Verman-		Verman-							ff	császár, lásd:
			dois-i		dois-i		dois-i		Itáliai		Itáliai	fl	BBBAAALAC
		ff	Róbert	fifi	Herbert	fifi	Herbert	fifi	Bernhard	fifi	Pipin	¤
		fl	-968		-943		-902		-818		-810	fl	Hildegarde
		fl															ˇ	alemann hgnő
		fl																lásd:
Chalons-i	fl																BBBAAALAC
Adelaida	¤							Chalons-i
-987		fl				Chalons-i		Vergi
		fl			ff	Giselbert	fifi	Manasszesz	
		fl			fl	-956			-910
		fl	Chalons-i	fl	
		ˇ	Arelaida-	¤
			Werra	fl
					fl	Burgundi		Autuni		Autuni
					ˇ	Ermen-	fifi	Richárd	fifi	Teodorik
						garde		-921		lásd: BBBAADIA

BBBGDAF táblázat

											Beaugence-i
										ff	Lanzelin
Gr. Maine-i		Gr. Maine-i		Gr. Flè-	fl	-1060
Erenbruge	fifi	Hélie	   fifi		che-i	¤
-1126			-1110			János	fl	Gr. Mai-		Gr. Maine-i		Gr. Maine-i
										ˇ	ne-i		fifi	Herbert		fifi	Hugó
											Paula		-1036			-1015

BBBGDB táblázat

								Ördög Róbert		Richárd			Richárd
				Hódító		ff	normann hg.	fifi	normann hg.	fifi	normann hg.		A
				Vilmos		fl	-1034			-1026			-996
			ff	angol király	¤
			fl	1025-1087	fl	
			fl				ˇ	Arletta
I. Henrik		fl
angol király	¤
1068-1135	fl
			fl
			fl	Flandriai			Baudouin
			ˇ	Matild		fifi	flandriai gr.
				-1083			lásd: BBBGCC

BBBGDC táblázat

												
Richárd			Vilmos			Rollo 			Ragnvald			Eysteinn
normann hg.	fifi	normann hg.	fifi	normann hg.	fifi	mörfi jarl		fifi	Glumra	fifi	Ivarr
-996				-924				-933				-890

BBBGDCA táblázat

															Malcolm 
										ff	Bethoc	fifi		skót király		A
			Malcolm			Duncan		fl					-1034
		ff	skót király	fifi	skót király	¤
		fl	-1093			-1040		fl
		fl								ˇ	Crinan
Malcolmi	fl
Matild	¤
-1118	fl													Hg. Wessexi
		fl												ff	Adelred			I
		fl	Hg. Wessexi		Hg. Wessexi		Hg. Wessexi	fl	-1016
		ˇ	Margit		fifi	Edward		fifi	Edmund		¤
			-1097			-1057			-1016		fl	Emma
														ˇ	normann hgnő		J

BBBGDD táblázat

Malcolm		Kenneth		Malcolm		Donald		Custantin		Kenneth		Alpin	
skót			skót			skót			skót			skót			skót			skót
király	fifi	király	fifi	király	fifi	király	fifi	király	fifi	király	fifi	király	A
-1034		-995			-954			-900			-876			-858			-834

BBBGDDA táblázat

Alpin		Eochaidh		Aodh		Eochaidh					Donald		Eochaidh
skót			skót			skót			skót			Dom-		skót			skót
király	fifi	király	fifi	király	fifi	király	fifi	hangart	fifi	király	fifi	király	A
-834			-781			-778			-698			-673			-642			-629

BBBGDDAA táblázat

Eochaidh		Aodhan		Oabhran		Domhangart	Fearghus					Eochaidh
skót			skót			skót			skót			skót						Muinream-
király	fifi	király	fifi	király	fifi	király	fifi	király	fifi	Erc		fifi	hair			A
-629			-606			-560			-505			-501		

BBBGDDAAA táblázat

Eochaidh								Cairbre		Conaire		Modha		Lughaidh
Muin-	fifi	 Aonghus fifi Fearghus fifi	Riada	fifi	ír király	fifi	Lamha	fifi	Allathaim  	A
reamhair											-220

BBBGDDAAAAblázat

Lughaidh		Cairbre				Cairbre		Conaire		Ederscel
Allathaim fifi	Cromeinn ..... Daire .....	Fionmor .....	ír király .....	ír király ..... Eoghan				A
											-60			- i. e. 1.

BBBGDDAAAAA táblázat

Eoghan ..... Oilioll ..... Iar ..... Deagha ..... Suin ..... Roisin ..... Trein ..... Rothrein ..... Airindil			A

BBBGDDAAAAAA táblázat

										Oilioll	Fiachadh		Aonghus		Eochaidh
Airindil ..... Maine ..... Forgo ..... Fearadhach ...	Earn ..... Fearmara .....	ír király .....	ír király		A
															- i. e. 130		- i. e. 174

BBBGDDAAAAAAA táblázat

Eochaidh		Oilioll		Connla		Irered		Melghe		Cobhthach	Ugaine Mor
ír király	.....	ír király	.....	ír király	.....	ír király	.....	ír király	.....	ír király	.....	ír király		A
- i. e. 174		- i. e. 186		- i. e. 211		- i. e. 222		- i. e. 241		- i. e. 267		- i. e. 300

BBBGDDAAAAAAAA táblázat

Ugaine Mor	Eochaidh		Duach		Fiachadh		Muireadhach	Siomon		Aodhan
ír király	.....	Buadhach .....	ír király	.....	Tolgrach	.....	ír király	.....	ír király	.....	Glas			A
- i. e. 300					- i. e. 409					- i. e. 468		- i. e. 477		

BBBGDDAAAAAAAAA táblázat

Aodhan		Nuadhat		Giallchaidh	Oilioll		Siorna		
Glas		.....	ír király	.....	ír király	.....	Olchaoin	.....	ír király	.....	Dian	 .....	Deman			A
			- i. e. 527		- i. e. 552					- i. e. 569

BBBGDDAAAAAAAAAA táblázat

			Roitheachtach				Aonghus		Fiachadh					Eau-
Deman	.....	ír király	.....	Maoin	.....	ír király	.....	ír király	..... Smiorgoill .....	bothadh		A
			- i. e. 747					- i. e. 782		- i. e. 821		

BBBGDDAAAAAAAAAAA táblázat

Eau-			Tighearnmas				Eithrial		Irial			Ereamhon
bothadh	.....	ír király	.....	Follagh	.....	ír király	.....	ír király	.....	ír király	.....	Mileadh		A
			- i. e. 916					- i. e. 969		- i. e. 989		- i. e. 1002	

BBBGDDAAAAAAAAAAAA táblázat

Mieladh ..... Bile ..... Breogan ..... Bratha ..... Deaghata ..... Earchada ..... Aldoid ..... Nuadhat			A

BBBGDDAAAAAAAAAAAAA táblázat

Nuadhat ..... Nenuaill ..... Eimhear Glas ..... Agnonfinn ..... Lambfinn ..... Agnamhan ..... Tait			A

BBBGDDAAAAAAAAAAAAAA táblázat

Tait ..... Ogamon ..... Beoghmon ..... Eibher Scot ..... Sru ..... Easru ..... Gaodhal Glas ..... Niul			A

BBBGDDAAAAAAAAAAAAAAA táblázat

Niul ..... Fenius Farfaidh ..... Boath ..... Magóg ..... Jáfet ..... Noé ..... Lámekh ..... Matuzsálam			A

BBBGDDAAAAAAAAAAAAAAAA táblázat

																ff ...	Ádám	
Matuzsálem ..... Hénok ..... Járed ..... Malaéel ..... Káinán ..... Enós ..... Szet 	......	¤
																ˇ ...	Éva

BBBGDDAAAAAAAAAAAAAAAAA táblázat

Hg. Wessexi Adelred -1016 fifi Edgar -975 fifi Edmund -940 fifi	I. Edward angol király
														lásd: BBBAADA

BBBGDDI táblázat

Emma normann hgnő -1052 fifi Richard normann hg., lásd: BBBGDDJ

BBBGDDJ táblázat

																Hg. Gu-
																yenne-i
															ff	Vilmos fifi	Ebles
								Hg. Guyenne-i		Hg. Guyenne-i	fl	-963			-982
							ff	Vilmos		fifi	Vilmos		¤
							fl	-1030			-990			fl	Adél
Hg. Guyenne-i		Hg. Guyenne-i	fl								ˇ	normann hgnő.
Vilmos		fifi	Vilmos		¤									lásd: BBBABMB
-1127			-1087		fl
							fl	Gascogne-i		Gascogne-i	Gascogne-i	Gascogne-i
							ˇ	Brisque		fifi	Vilmos	fifi	Sancho	fifi	Garcia		E
												-984			

BBBGDDE táblázat

Gascogne-i	Gascogne-i	Gascogne-i	Hg. Aqui-	Hg. Aqui-		Hg. Aqui-	
Garcia	fifi	Sancho	fifi	Sancho	fifi	taniai N.	fifi	taniai Lupo 	fifi	taniai Waifert			A
												-819			-768

BBBGDDEE táblázat

Hg. Aqui-		Hg. Aqui-		Hg. Aqui-		Hg. Aqui-
taniai Waifert	fifi	taniai Hunold	fifi	taniai Eudis	fifi	taniai Boggis			A
-768			-774			-735			-688

BBBGDDEEA táblázat

												Chilperic			Chlotar
											ff	frank király	fifi	frank király
				Charibert			Chlotar		fl	-584			lásd: BBBAAALACAB
			ff	király		fifi	frank király	¤
			fl	-628				-628			fl	
Hg. Aqui-	fl									ˇ	Fredegundis
taniai Boggis	¤									-597
-688			fl
			fl	Gascogne-i		Gascogne-i
			ˇ	Gizella		fifi	Amand

BBBGDDEEAA táblázat

Angoulème-i		Angoulème-i		Angoulème-i		Angoulème-i		Angoulème-i
Wulgrin		fifi	Vilmos		fifi	Foulques		fifi	Geoffroi		fifi	Vilmos			A
-1140			-1118			-1089			-1048			-1022

BBBGDI táblázat

Angoulème-i		Angoulème-i		Angoulème-i		Angoulème-i		Angoulème-i
Vilmos		fifi	Arnaud		fifi	Vilmos		fifi	Alduin		fifi	Wulgrin	
-1022			-1001			-962				-916				-886

BBBGDIA táblázat

																Hg. Szász
															ff	Albrecht
								Orlamündei		Orlamündei	fl	lásd: BBBAI
							ff	Siegfried		fifi	Hermann		¤
							fl	-1206			-1176		fl	Gr. Winzenburgi
							fl								ˇ	Zsófia
				Orlamündei	fl									lásd: BBBAI
			ff	Hermann		¤
			fl	-1247		fl					Valdemár
			fl				fl				ff	dán király
			fl				fl	Zsófia dán	fl	lásd: BBBAE
			fl				ˇ	királylány	¤
			fl					-1211		fl	Novgorodi
			fl								ˇ	Zsófia
Orlamündei	fl									lásd: BBBAE
Hermann		¤
-1283		fl									Hg. Meráni
			fl								ff	Berthold
			fl					Meráni		fl	lásd: BBBAA
			fl				ff	Ottó			¤
			fl				fl	-1218		fl	Wettini
			fl				fl				ˇ	Ágnes
			fl	Andechsi		fl					lásd: BBBAA
			ˇ	Beatrix		¤
				-1271		fl					Fülöp 
							fl				ff	német király
							fl	Staufi		fl	lásd: BBBAJ
							ˇ	Beatrix		¤
								1198-1271	fl	Bizánci
											ˇ	Iréné
												lásd: BBBAJ

BBBGG táblázat

												Gr. Wittels-		Gr. Scheyerni
											ff	bach Ottó		fifi	Eckehard			A
								Ottó			fl	-1156			-1091
							ff	bajor hg.		¤
							fl	1117-1183	fl	Lengelnfeldi		Lengelfeldi
							fl				ˇ	Ejlika		fifi	Frigyes
				Lajos		fl					-1170
			ff	bajor hg.		¤
			fl	1174-1231	fl									Gr. Loozi
			fl				fl								ff	Arnold			E
			fl				fl	Gr. Loozi			Gr. Loozi		fl	(1147)
			fl				ˇ	Ágnes		fifi	Lajos		¤
			fl					-1192			-1171		fl	
			fl												ˇ	rienecki grnő		F
Ottó			fl
bajor hg.		¤
1206-1253	fl									Ulászló
			fl								ff	cseh király
			fl					Frigyes		fl	lásd: BBBAB		Őrgr. Babenbergi
			fl				ff	cseh hg.		¤				ff	Lipót
			fl				fl	-1189		fl	Gertrúd		fl	lásd: BBBAAC
			fl				fl				ˇ	osztrák őrgrnő	¤
			fl	Ludmilla		fl					1119-1150	fl	
			ˇ	cseh grnő		¤								ˇ	Ágnes császárlány
				-1240		fl									lásd: BBBAAD
							fl
							fl	Árpádházi
							ˇ	Erzsébet
								l150-1189

BBBGI táblázat

																		Őrgr.
																		Karintiai
Gr.Sche-		Gr. Kels-		Gr. Kels-						Arnulf			ff	Liutpold
yerni			burgi		burgi		Ber-		Ber-		pala-			fl	-907
Eckehard	fifi	Ottó		fifi	Ottó		fifi	thold fifi	thold fifi	tinus	 fifi	Arnulf	¤
-1091		-1080		-1036		-982	-978	-959	-937		fl	Sváb
																	ˇ	Kunigunda

BBBGIA táblázat

						Gr. Loozi		Gr. Loozi		Gr. Loozi
					ff	Emmon 	fifi	Gislebert	fifi	Ottó
Gr. Loozi		Gr. Loozi	fl
Arnold	fifi	Arnold	¤
(1147)				fl	Hornesi
					ˇ	Ermengarde

BBBGIE táblázat

rienecki grnő  fifi  Gr. Rienecki Gerhard 1084-1106

BBBGIF táblázat

																Henrik
															ff	bajor hg.
												Henrik		fl	lásd: BBBGCC
											ff	bajor hg.		¤
											fl	1100-1139	fl	Hg. Szász
											fl				ˇ	Wulfhilda
								Hg. Szász		fl					lásd: BBBGCD
							ff	Henrik		¤
							fl	1129-1195	fl					Lothár német-
							fl				fl				ff	római császár		C
							fl				fl	Gertrúd		fl	1075-1137
							fl				ˇ	császárlány	¤
				Henrik rajnai	fl					1115-1143	fl	Gr. Nordheimi
			ff	palatinus		¤								ˇ	Richenza
			fl	1173-1227	fl									-1141
			fl				fl
			fl				fl					II. Henrik
			fl				fl				ff	angol király
			fl				fl	Angliai		fl	lásd: BBBGD
			fl				ˇ	Matild		¤
			fl					1104-1189	fl	Guyenne-i
Ágnes rajnai	fl								ˇ	Eleonóra
palatinuslány	¤									lásd: BBBGD
1201-1267	fl
			fl									Frigyes
			fl								ff	sváb hg.
			fl					Konrád rajnai	fl	lásd: BBBGC
			fl				ff	palatinus		¤
			fl				fl	1135-1195	fl	Gr. Saar-			Gr. Saar-
			fl				fl				ˇ	brückeni		fifi	brückeni Frigyes	K
			fl	Ágnes rajnai	fl					Ágnes			-1135
			ˇ	palatinuslány	¤
				1177-1204	fl					Gr. Würzburgi
							fl				ff	Berthold
							fl	Gr. Henne-	fl	lásd: BBBAK
							ˇ	bergi Irmgard	¤
								-1197		fl	Szász
											ˇ	Berta
												lásd: BBBAK

BBBGJ táblázat

				Gr. Supplin-		Supplin-
			ff	burgi Gebhard	fifi	burgi Bernhard
Lothár német-	fl	-1075			(1052)
római császár	¤
1075-1137	fl	Gr. Formbachi
			ˇ	Hedvig
				lásd: BBBGCG

BBBGJC táblázat

				Gr. Nordheimi		Gr. Nordheimi		Gr. Nordheimi		Gr. Nordheimi
			ff	Henrik		fifi	Ottó			fifi	Bernhard		fifi	Siegfried
			fl	-1101			-1083			-1040			-1004
			fl
Gr. Nordheimi	fl
Richenza		¤
-1141		fl					Braunschwei-
			fl				ff	gi Ludolf		fifi	Bruno		fifi	Bruno
			fl	Braunschwei-	fl	-1038			-1006			-972
			ˇ	gi Egbert		¤
				-1068		fl	Fríz
							ˇ	Gertrúd

BBBGJD táblázat

Gr. Saarbrüc-		Gr. Saarbrüc-		Gr. Saarbrüc-		Gr. Luxem-		Gr. Luxem-
keni Frigyes	fifi	keni Sigbert	fifi	keni Sigbert	fifi	burgi Frigyes	fifi	burgi Siegfried
-1135			-1115			-1085			-1019			-998

BBBGJK táblázat

												Gr. Nürnbergi		Gr. Nürnbergi
											ff	Frigyes		fifi	Konrád			A
											fl	-1297			-1261
								Gr. Nürnbergi	fl
							ff	Frigyes		¤					Hg. Szász
							fl	-1332		fl				ff	Albrecht			C
							fl				fl	Szász		fl	-1261
				Gr. Nürnbergi	fl				ˇ	Ilona		¤
				Hohenzollern	fl					-1309		fl	Hg. Türingiai
			ff	Albrecht		¤								ˇ	Ágnes			D
			fl	-1361		fl									-1297
			fl				fl
			fl				fl									Hg. Karintiai
			fl				fl								ff	Meinhard
			fl				fl	Hohenzollern		Hohenzollern	fl	lásd: BBBAO
			fl				ˇ	Margit		fifi	Albrecht		¤
Gr. Nürnbergi	fl					-1348			-1292		fl	Wittelsbachi
Margit		¤												ˇ	Erzsébet
1359-1402	fl													lásd: BBBAP
			fl
			fl					Hennebergi		Hartenbergi		Hartenbergi
			fl				ff	Henrik		fifi	Berthold		fifi	Berthold			I
			fl	Hildburghau-	fl	-1347			-1340			-1284
			fl	sen-Schmal-	fl
			ˇ	kaldeni		¤					Brandenburgi
				Zsófia		fl				ff	Hermann
				-1372		fl	Brandenburgi	fl	lásd: BBBA
							ˇ	Judit			¤
								1301-1353	fl	Habsburgi
											ˇ	Anna
												lásd: BBBA

BBBH táblázat

				Gr. Nürnbergi		Gr. Zolkei		Gr. Zolkei
			ff	Frigyes		fifi	Frigyes		fifi	Frigyes
Gr. Nürnbergi	fl	-1200			-1148			lásd: BBBAN
Konrád		¤
-1261		fl	Raabsi
			ˇ	Zsófia
				-1221

BBBHA táblázat

						ff	Bernát szász hg., lásd: BBBCJ
Hg. Szász Albrecht -1261	¤
						ˇ	Judit lengyel hgnő, lásd: BBBCJ

BBBHC táblázat

						ff	Türingiai Hermann, lásd: BBBAK
Gr. Türingiai Ágnes -1297	¤
						ˇ	Sommerschenburgi Zsófia, lásd: BBBAK

BBBHD táblázat

								Hennebergi
							ff	Poppo
Hartenbergi		Schleusin-	fl	lásd: BBBAK
Berthold		fifi	geni Henrik	¤
-1284			-1262		fl	Szász 
							ˇ	Erzsébet
								-1220

BBBHI táblázat

								Oppelni
							ff	Boleszló
				Falkenbergi	fl	lásd: BBBC
			ff	Boleszló		¤
			fl	-1362		fl	Belszki
			fl				ˇ	Grimiszláva
			fl					lásd: BBBC
			fl													Boroszlói
			fl												ff	Boleszló
			fl									Boroszlói		fl	lásd: BBBC
Falkenbergi	fl								ff	Henrik		¤
Jutta			¤								fl	-1296		fl	Anhalti
-1379		fl								fl				ˇ	Hedvig
			fl					Boroszlói		fl					lásd: BBBC
			fl				ff	Henrik		¤
			fl				fl	1294-1335	fl					Kaliszi
			fl				fl				fl				ff	Boleszló
			fl				fl				fl	Kaliszi		fl	lásd: BBBC
			fl	Boroszlói		fl				ˇ	Erzsébet		¤
			ˇ	Eufémia		¤					1263-1304	fl	Árpádházi
				-1383		fl	Habsburgi					ˇ	Jolán
							ˇ	Anna							lásd: BBBC
								lásd: BBBA

BBBJ táblázat

												Schweidnitzi
											ff	Boleszló
								Münsterbergi	fl	lásd: BBBC
							ff	Bolkó		¤
							fl	1301-1341	fl	Brandenburgi
							fl				ˇ	Beatrix
				Münsterbergi	fl					lásd: BBBC
			ff	Miklós		¤
			fl	-1358		fl
			fl				fl	
			fl				fl	Csák			Trencséni			Trencséni
Münsterbergi	fl				ˇ	Gutha		fifi	Csák Máté	fifi	Csák Péter		C
Bolkó		¤					-1342			1260-1321		(1265,1284)
1349-1410	fl
			fl
			fl
			fl	Leuchtenburgi
			ˇ	Ágnes
				-1370

BBBK táblázat

				Trencséni			Gr. Csák		Csák fia
			ff	Csák Máté   ......	Ugrin	......	György	   ......  	Előd vezér
Trencséni		fl	-1254			(1146)		(1046)			(896)
Csák Péter	¤
(1265, 1284)	fl	
			ˇ	Margit
				(1276)

BBBKC táblázat

															Oppeln-Ratibori
														ff	Meskó
											Beutheni		fl	1246
										ff	Kázmér		¤
							Koseli		fl	-1312		fl	Mazóviai
						ff	Ulászló		¤				ˇ	Jutta
						fl	-1355		fl					1226-1257
						fl				ˇ	Ilona
			Koseli		fl					-1322
		ff	Boleszláv		¤
		fl	-1355		fl					Őrgr. Branden-
		fl				fl				ff	burgi Ottó
Koseli	fl				fl	Őrgr. Bran-	fl	lásd: BBBA
Eufémia	¤				ˇ	denburgi Be-	¤
-1411	fl					atrix -1316	fl	Gr. Henne-
		fl								ˇ	bergi Jutta
		fl	Sternbergi		Sternbergi		lásd: BBBA
		ˇ	Margit		fifi	Jaroszláv
			-1358

BBBL táblázat

																Oppeln-Ratibori
															ff	Meskó
								Auschwitzi		Auschwitzi	fl	lásd: BBBL
							ff	Ulászló		fifi	Meskó		¤
							fl	-1323			-1317		fl	Mazóviai
							fl								ˇ	Jutta
				Auschwitzi	fl									lásd: BBBL
			ff	János		¤
			fl	-1371		fl					Hg. Plocki
			fl				fl				ff	Boleszló
			fl				fl	Hg. Plocki	fl	lásd: BBBB
			fl				ˇ	Eufrozina		¤
			fl					1292-1334	fl	Kunigunda
			fl								ˇ	cseh királylány	Boroszlói
Auschwitzi	fl									lásd: BBBB	ff	Henrik
Anna		¤												fl	lásd: BBBJ
-1440		fl									Liegnitz-		fl	
			fl								ff	Briegi Bolesz-	¤	Kaliszi Erzsébet
			fl					Briegi		fl	ló 1291-1352	ˇ	lásd: BBBJ
			fl				ff	Lajos		¤					
			fl				fl	1311-1398	fl	Margit cseh	ff	II Vencel cseh		K	
			fl				fl				ˇ	királylány	¤	király 1271-1305
			fl	Briegi		fl								fl
			ˇ	Hedvig		¤								fl	Habsburgi
				-1390		fl					Glogaui		ˇ	Jutta				L
							fl				ff	Henrik			1271-1297
							fl	Glogaui		fl	lássd: BBBA
							ˇ	Ágnes		¤
								-1362		fl	Braunschweig-
											ˇ	Lüneburgi Mechtild
												lásd: BBBA

BBBN táblázat

II. Vencel cseh király 1271-1305	fifi	II. Ottokár cseh király, lásd: BBBD

BBBNK táblázat

						ff	Habsburgi Rudolf, lásd: BBBAM
Habsburgi Jutta 1271-1297	¤
						ˇ	Hohenbergi Gertrúd, lásd: BBBAN

BBBNL táblázat

Székely Jakab (1490) fifi Székely János fifi Székely János -1448

BBC táblázat

				Országh		Guthy
			ff	Mihály	fifi	Gáspár
			fl	-1482										Rozgonyi
			fl											ff	Miklós		I
Országh		fl				Rozgonyi			Rozgonyi		fl
László		¤			ff	István		fifi	László		¤
(1484,1493)	fl			fl	(1410)			(1357)		fl	Szinnyei
			fl			fl								ˇ	Merse Mária
			fl	Rozgonyi	fl
			ˇ	Dora		¤
						fl
						fl
						fl	Szentgyörgyi		Szentgyörgyi		Szentgyörgyi
						ˇ	Cicelle		fifi	Péter		fifi	Péter		M
							(1434)			(1397)			(1369)

BBE táblázat

Rozgonyi Miklós fifi Rozgonyi László fifi Rozgonyi Rejnold (1270)

BBEI táblázat

Szent-		Szent-		Szent-		Szent-		Szent-		Szent-
györgyi		györgyi		györgyi		györgyi		györgyi		györgyi		Hunt-
Péter	fifi	Péter	fifi	Abych	fifi	Abych	fifi	Sekus	fifi	Tamás	......	Pázmán
(1369)		(1343)								(1217)		(1216)		nemzetség

BBEM táblázat

						Maróthi		Maróthi		Maróthi		Maróth
					ff	László	fifi	János	fifi	Mihály	fifi	István	...... Gutkeled
Maróthi		Maróthi	fl	(1438)		(1405,1435)				(1319)
Magdolna fifi	Lajos	¤
(1558)		(1461)	fl	
					ˇ	Ujlaky N.

BBF táblázat

																Frangepán
															ff	István			A
												Frangepán	fl	(1359, 1388)
											ff	János		¤
				Frangepán		Frangepán	fl	(1359, 1393)	fl	Stubenberg
			ff	István		fifi	Miklós		¤				ˇ	Kata
Frangepán	fl	(1416,1453)		(1393, 1431)	fl	Meinhard			(1361,1406)
Bernát		¤								ˇ	Anna
(1493)		fl									(1399)
			ˇ	Este Isotta

BBM táblázat

Frangepán	Frangepán	Frangepán	Frangepán	Frangepán	Frangepán	Frangepán
István	fifi	Bertalan	fifi	Frigyes	fifi	Dömény	fifi	Frigyes	fifi	Guidó	fifi	Jerindó		A
(1359, 1388)	(1334,1361)	(1310, 1332)	(1280, 1316)	(1248,1288)	(1193, 1232)	(1209)

BBMA táblázat

Frangepán	Frangepán	Frangepán	Frangepán	Frangepán	Frangepán	Frangepán
Jerindó	fifi	Bertalan	fifi	Dömény	fifi	Krescenc	fifi	János	fifi	Krescenc	fifi	Leó			A
(1209)		(1163, 1197)	(1118-1166)				(1093, 1117)	(1060, 1085)	(1014)

BBMAA táblázat

Frangepán	Frangepán		
Leó		......	Miklós	......	Pierleone ...... Anicia nemzetség
(1014)		(606)

BBMAAA táblázat

													László de
										István de	ff	Márkusfalva		A
									ff	Máriáss	¤
							Máriássy	fl	-1516	ˇ	Cseh Anna		B
						ff	Ferenc	¤
						fl	-1526	fl	Csáholyi		Csáholyi
				Máriássy	fl			ˇ	Lúcia	fifi	Sebestyén			C
			ff	Pál		¤			
			fl	-1587	fl
Máriássy		fl			fl	Pongrácz		Pongrácz		Pongrácz
András		¤			ˇ	Zsófia	fifi	Dénes	fifi	Mihály			E
1558-1608	fl
			fl	Sighér
			ˇ	Anna

BC táblázat

								László		
							ff	de Gömör fifi	Máriás fifi	István fifi Márk	A
László de			György de	fl	(1417)		(1344)		(1327)
Márkusfalva fifi	Márkusfalva	¤
							fl	Veres
							ˇ	Bora

BCA táblázat

Márk fifi	Márk    fifi	Gala de Szepes ...... Lehel vezér	
		-1279		(1200)

BCAA táblázat

									Cseh			Cseh
								ff	László		fifi	Péter
						Cseh	fl				
					ff	János	¤				ff	Országh László, lásd: BB
Cseh		Cseh			fl			fl	Országh		fl	(1484, 1493)
Anna fifi	Zsigmond		¤			ˇ	Magdolna	¤
					fl	Petrovics					fl	Maróthi
					ˇ	Anna					ˇ	Magdolna, lásd: BB
													(1558)

BCB táblázat

				Csáholyi		Csáholyi		Csáholyi		János de		Péter de		Gr. Po-
			ff	László	fifi	István	fifi	Sebestyén fifi	Chahol   fifi	Chahul fifi	nith
Csáholyi		fl	(1427)		(1410)		(1367)		(1343)					Ábrahám
Sebestyén		¤																(1277)
			fl	Jákófi
			ˇ	Margit

BCC táblázat

						Pongrácz		Nagy-		Nagy-		Nagy
					ff	Dénes	fifi	mihályi fifi	mihályi fifi	mihályi		A
					fl				Pongrácz		Mihály		András
					fl
			Pongrácz	fl
		ff	András	¤
		fl	(1460)	fl				Báthori
Pongrácz	fl			fl			ff	István
Mihály	¤			fl	Báthori	fl	lásd: NFE
		fl			ˇ	Anna	¤
		fl	Páni					fl	Thuróczy		Thuróczy
		ˇ	Kata					ˇ	Orsolya	fifi	Benedek

BCE táblázat

					ff	Jakó (1249)   ......	Kaplon nem
Nagymihályi András	¤
					ˇ	Zobozlói Kata fifi	Zobozlói Péter

BCEA táblázat

			Görgey			Görgey			Görgey		Görgey
		ff	Kristóf		fifi	Lőrinc		fifi	László	fifi	Miklós		A
		fl	(1567, 1589)		(1548, 1558)
Görgey	fl												Chetneki
Margit	¤					Chetneki			Chetneki	ff	László		I
		fl				ff	László		fifi	Bernát	¤
		fl	Chetneki		fl							ˇ	Zudar		J
		ˇ	Zsófia		¤								Anna
						fl	Divényi
						ˇ	Zsófia

BD táblázat

Görgey		Görgey		Görgey		Görgey		Görgey		Görgey
Miklós   fifi	Benedek	fifi	László    fifi	Illés		fifi	Arnold	fifi	Illés		A
			(1450)								(1312)		(1278)

BDA táblázat

Görgey		Görgey		Görgey
Illés		fifi	Jordán	fifi	Arnold
(1278)

BDAA táblázat

Chetneki László	fifi	Chetneki András, lásd: PM

BDI táblázat

												Zudar		Dénes
											ff	Domokos	fifi	de Bulch
								Péter dic-		fl	(1347)
							ff	tus Zudar		¤
Zudar	Zudar		Zudar	fl	(1354, 1378)	fl	Kállay		Egyed		Ubul de
Anna fifi	Jakab	fifi	Jakab	¤				ˇ	Kata		fifi	comes de fifi	genere
		(1442,		-1422	fl	Fey							Zaboles		Bolog-Siman
		1470)				ˇ	Anna									

BDJ táblázat