A DEBRECENI KOSSUTH LAJOS TUDOMÁNYEGYETEM
MAGYAR NYELVTUDOMÁNYI INTÉZETÉNEK
KIADVÁNYAI

68. szám	Szerkeszti: JAKAB LÁSZLÓ	68. szám	

KIS TAMÁS

A magyar szlengkutatás bibliográfiája

DEBRECEN, 1996

© Kis Tamás, 1996

ISBN 963 472 079 X
ISSN 02-09-8156

Felelős kiadó: Dr. Taxner Ernő
Technikai szerkesztő: Kis Tamás
Készült a Kossuth Lajos Tudományegyetem Könyvtárának
Sokszorosító Üzemében

Előszó

Nem új megállapítás, hogy egyetlen tudományág sem tud meglenni a tudományos munka segédeszközének számító szakbibliográfiák nélkül. Nincs ez másképp a szlengkutatásban sem. A jelen bibliográfia azzal a céllal készült, hogy számba vegye a magyar szlengről írott, illetve a szlengről magyar nyelven megjelent munkákat.
A szleng feltárását hazánkban manapság még meglehetősen sok elméleti és módszertani bizonytalanság terheli, de már vitathatatlanul megindult valamiféle kutatás, s talán nemsokára rendszeressé is válik a vizsgálódás. Ehhez azonban mindenképpen szükségesnek látszik az eddigi eredmények és a feltáratlan területek számbavétele, amelynek alapvető kelléke a szakterületet kellő mélységben és szélességben bemutató bibliográfia.
Annál is inkább szükségesnek látszik a magyar szlengkutatás forrásainak, publikációinak áttekintése, mert eddig egyetlen teljességre törekvő szlengbibliográfia sem jelent meg, a szlenget is bemutató bibliográfiáink, a szlengre vonatkozó könyvészeti megjegyzések és a magyar szleng irodalmára bővebben hivatkozó tanulmányok utalásai együttesen sem teljesek.
A jelen kötet összeállítása során természetesen fölhasználtam ezeket a forrásokat, valamint egyéb meglévő nyelvtudományi bibliográfiáinkat. Egy részük nagyobb mennyiségű használható adatot tartalmazott, de többségük csak egy-két címmel gazdagította gyűjteményemet. A nem nyelvtudományi céllal összeállított bibliográfiák közül — “A magyar nyelvű kriminalisztikai szakirodalom bibliográfiájá”-t (Bp., 1956) kivéve — szlengre vonatkozó adatot nem vagy csak egyet-egyet tartalmazó munkák kerültek a kezembe.
Igyekeztem összegyűjteni nemcsak a nyomtatott, hanem a szakirodalomban nem szereplő kéziratos munkákat is, hisz ezek számottevő hányada hiteles, megbízható, és többnyire új nyelvi anyagot tartalmaz. A felsőoktatási intézményekben készült dolgozatok adataihoz az intézmények magyar nyelvészeti tanszékei segítségével jutottam hozzá. A főiskolákhoz, egyetemekhez elküldött körlevelemre értékes adatokkal szolgáltak az Apáczai Csere János Tanítóképző Főiskola (Győr, Unti Mária), a Bessenyei György Tanárképző Főiskola (Nyíregyháza, Mizser Lajos), a Berzsenyi Dániel Tanárképző Főiskola (Szombathely, Szabó Géza), a Csokonai Vitéz Mihály Tanítóképző Főiskola (Kaposvár, Fülöp László), az Eszterházy Károly Tanárképző Főiskola (Eger, Vargáné Raisz Rózsa), az Illyés Gyula Pedagógiai Főiskola (Szekszárd, Orbán György), a Kőrösi Csoma Sándor Főiskola (Békéscsaba, Virágné Horváth Erzsébet) magyar nyelvi tanszékei, valamint az ORFK Bűnügyi Szakértői és Kutatóintézet Könyvtára és a szegedi Somogyi-könyvtár. Munkájukat e helyen is szeretném megköszönni.
Nyelvész kollégáim közül is sokak segítségére számíthattam: eljuttatta hozzám szleng témájú publikációinak listáját Bachát László, Balázs Géza, Bana Sándorné, Grétsy László, Hajzer Lajos, Kemény Gábor, Kovalovszky Miklós, Lanstyák István, Mizser Lajos, Molnár Zoltán Miklós, Pusztai Ferenc, Szabó Dávid és Szűts László. Fáradozásukért őket is köszönetet illeti.
Külön szeretnék köszönet mondani Weszelitsné Lakos Katalinnak, az ORFK Bűnügyi Szakértői és Kutatóintézet Könyvtára vezetőjének megértő támogatásáért, Hoffmann Ottónak, aki rendelkezésemre bocsátotta évtizedek alatt összegyűlt gazdag szlengbibliográfiáját, és Gedényi Mihálynénak, aki révén a kutatók számára egyelőre még zárolt Gedényi-hagyatékhoz is hozzáférhettem. Régi tolvajnyelvi szójegyzékeink latin címeinek magyarra fordítását Tegyey Imre végezte el, szívességéért neki is köszönettel tartozom.
A bibliográfiában szereplő művek jellegéről:
Az itt közreadott kötet tartalmaz minden olyan szótárt, könyvet, könyvrészletet, tanulmányt, ismeretterjesztő és egyéb cikket, kéziratos munkát, disszertációt, diákköri és szakdolgozatot stb., amelyben a szlengről, a szlengnek a nyelvrétegek közötti helyéről valamilyen nyelvi-nyelvészeti jellegű megjegyzés található. A szleng fogalmát meglehetősen tágan értelmeztem, belefoglalva számos olyan területet is, amely a hagyományos szlengkutatás érdeklődési körén kívül esik, például a népnyelven, szaknyelveken belüli szleng, az ún. tréfaszók, a ragadványnevek szlengben használt változatai (pl. az iskolai ragadványnevek) stb. Nem vettem föl viszont a bibliográfiába olyan műveket, melyeket ugyan meg szoktak említeni a szlenggel kapcsolatosan, ám szerintem nem érintik a szleng kérdéskörét. Ezek közé főleg a budapesti nyelvet és a fiatalok nyelvhasználatát nyelvhelyességi szempontból vizsgáló (leginkább az idegen szavakat és a durva, trágár nyelvhasználatot elítélő) nyelvművelő, népnevelő írások tartoznak.
Kimaradtak a bibliográfiából azok a munkák is, amelyekben a szleng nem nyelvi-nyelvészeti megközelítésben szerepel: szépirodalmi művek, riportok, riportkötetek, szociográfiák stb. Ilyen jellegű munkákat — amelyek természetesen bőven tartalmazhatnak szlengszavakat, ‑kifejezéseket — csak akkor szerepeltetek a bibliográfiában, ha a mű szótár részt is tartalmaz, illetve, ha a benne előforduló szleng anyag valamilyen oknál fogva (gazdagsága, régisége stb.) külön említést érdemel, és nyelvészeti irodalmunkban még nem utaltak rá.
Nem kerültek bele a bibliográfiába a különböző értelmező, nyelvjárási és történeti-etimológiai szótáraink sem (ÉrtSz., ÉKsz., ÚMTsz., TESz. stb.), bár ezekben is számtalan szlengszó található. A lexikonok, enciklopédiák közül csak a szlengről érdemben szólókra történik hivatkozás.
A bibliográfia legkorábbi adatai 1775-ből valók, a kézirat lezárása, az utolsó adatok felvétele pedig 1996. szeptemberében történt.
A feldolgozás és a közzététel módjáról:
A jelen kötet jellegét tekintve részben annotált, betűrendes bibliográfia, melyet — elsősorban a magyar szlengirodalom meglehetősen homogén jellege miatt — nem osztottam tematikus fejezetekre. A benne szereplő műveket szerzőjük neve, vagy ha ez nem ismeretes, illetve ha nem szerző által jegyzett munkákról van szó, címük alapján soroltam be. A mű címe a besorolás alapja abban az esetben is, ha a (leggyakrabban könyv) készítője nem az írta, hanem a gyűjtötte, szerkesztette, válogatta, összeállította stb. jelzéssel van feltüntetve.
A szerzők nevét mindig az adott műben szereplő változatban szerepeltetem, a betűrendben figyelembe véve a nevek előtt álló megkülönböztető (ragadványnévre, férjezettségre stb. utaló), de a névhez tartozó betűket is. Ebből következően előfordul, hogy egy keresett szerző művei két helyen is szerepelnek a bibliográfiában (pl. Kiss Károly és T. Kiss Károly). Az ilyen esetekben mindig található utalás a név másik változatára is. A szorosan nem a névhez tartozó, kiegészítő elemeket (leggyakrabban a dr.‑t), amennyiben a bibliográfiai tétel első szavaként szerepelnének, elhagytam.
Az egy-egy szerző neve alatti bibliográfiai tételek és utalások sorrendje a következő: 1. a szerző saját művei betűrendben (a betűrendben a címkezdő névelőket is figyelembe vettem); 2. társszerzőkkel együtt írott művei, illetve utalás ezekre a művekre (teljes címleírás csak a sorrendben első helyen szereplő szerzőnél található); 3. utalás nem szerzőként jegyzett alkotásaira; 4.  utalás az adott szerzővel valamilyen kapcsolatba hozható további művekre (például vele készült interjúkra).
A címleírásokban a magyar nyelvtudomány hagyományos jelölési rendszerének a Magyar Nyelvjárásokban alkalmazott változatát használtam. A szerző és a mű címe között vessző, a közlemény és lelőhelye között kettőspont áll; a folyóiratok, sorozatok évfolyamait, köteteit arab, a többkötetes könyvek egyes köteteit római számmal jelöltem (pl. Angyal Endre, Röpcsi: Nyr. 77 (1953): 313–4; Grétsy László, Ifjúsági nyelv: NyKk. I, 968–72). A címeket a mű belső címlapján vagy az első oldalán szereplő változatban adtam meg. Előfordul, hogy a tartalomjegyzékben szereplő vagy a borítón és a belső címlapon levő cím nem egyezik meg. Ezekben az esetekben a tanulmány, fejezet előtt álló, illetve a belső címlapon olvasható változatot fogadtam el jónak.
Minden bibliográfiába felvett művet igyekeztem kézbevétellel ellenőrizni. Ahol erre nem volt lehetőség (például az egyes felsőoktatási intézmények könyvtárainak kéziratai esetében), az adatszolgáltatótól kapott adatokat hitelesnek fogadtam el mind a címleírás, mind a mű témájának a szleng körébe sorolását illetően (még ha cím alapján ez nem is tűnt teljesen biztosnak). A kézbevétellel nem ellenőrzött tételeket a cím után álló *-gal jelöltem meg. A nem ellenőrzött munkák túlnyomó többsége szakdolgozat vagy más kézirat, de akad köztük néhány olyan régebben vagy külföldön megjelent tanulmány is, melyekre a szakirodalomban már történt hivatkozás, de felkutatásuk eddig nem sikerült.
Kéziratban lévő műveket csak abban az esetben vettem fel a bibliográfiába, ha nyilvántartott, könyvtárakban hozzáférhető példányai is vannak, illetve ha nyelvészeti tanulmányokban már hivatkoztak rájuk.

Kis Tamás

A gyakrabban előforduló források rövidítései
AnyKal. = Anyanyelvi kaleidoszkóp. Szerk. Grétsy László. Bp., 1973.
AnyŐrj. = Anyanyelvi őrjárat. Szerk. Ferenczy Géza. Bp., 1971.
ÉA. = Édes Anyanyelvünk (Folyóirat). 1979–.
ÉT. = Élet és Tudomány (Hetilap). 1946–.
Ethn. = Ethnographia (Folyóirat). 1890–.
Hajdú, MNyRétTag. = Hajdú Mihály, A magyar nyelv rétegződése, táji tagolódása I–II. Bp., 1988.
HBN. = Hajdú-Bihari Napló (Napilap). 1944 (1956)–.
Kis, KatSzl. = Kis Tamás, A magyar katonai szleng szótára (1980–1990). (A Debreceni Kossuth Lajos Tudományegyetem Magyar Nyelvtudományi Intézetének Kiadványai 60. sz.) Debrecen, 1991.
MCsopnyDolg. = Magyar Csoportnyelvi Dolgozatok (Sorozat). 1980–.
MNévtDolg. = Magyar Névtani Dolgozatok (Sorozat). 1976–.
MNny. = Magyar Népnyelv (Évkönyv). 1939–1949.
MNy. = Magyar Nyelv (Folyóirat). 1905–.
MNyj. = Magyar Nyelvjárások (Évkönyv). 1951–.
MNyRét. = A magyar nyelv rétegződése. (A magyar nyelvészek IV. nemzetközi kongresszusának előadásai). I–II. Szerk. Kiss Jenő és Szűts László. Bp., 1988.
MNyTK. = A Magyar Nyelvtudományi Társaság Kiadványai (Sorozat). 1905–.
Msn. = Magyarosan (Folyóirat). 1932–1949.
NÉ. = Névtani Értesítő (Folyóirat). 1979–
NyDiv. = Nyelvi divatok. Szerk. Bíró Ágnes, Tolcsvai Nagy Gábor. Bp., 1985.
Nyelvelő = Nyelvelő (A JATE Bölcsészettudományi Kar Magyar Nyelvészeti Tudományos Diákkörének nyelvészeti-irodalmi diákfolyóirata. Szeged.) 1991–.
NyF. = Nyelvészeti Füzetek (Sorozat). 1902–1918.
NyKk. = Nyelvművelő kézikönyv. I–II. Főszerkesztő: Grétsy László és Kovalovszky Miklós. Bp., 1980, 1985.
Nyr. = Magyar Nyelvőr (Folyóirat). 1872–.
NytudDolg. = Nyelvtudományi Dolgozatok (Sorozat). 1970–.
NytudÉrt. = Nyelvtudományi Értekezések (Sorozat). 1953–.
NyünkVil. = Nyelvünk világa. Válogatta és szerkesztette Kovalovszky Miklós. Bp., 1978.
Sebestyén, Értsünk szót! = Sebestyén Árpád, Értsünk szót! (Útvesztők és útjelzők mindennapi nyelvhasználatunkban). Debrecen, 1994.
SzaknyDiv. = Szaknyelvi divatok. Szerk. Bíró Ágnes. Bp., 1989.
Szépen magyarul = Szépen magyarul — szépen emberül. Szerk. Bachát László. Bp., 1987.
ÚjAnyKal. = Új anyanyelvi kaleidoszkóp. Szerk. Felde Györgyi, Grétsy László. Bp., 1980.

Jelek, rövidítések:
i. h.	idézett hely	
i. m.	idézett mű	
ism.	ismertette	
klny.	különlenyomat	
kül.	különösen (a szlengre elsősorban az itt kiemelt helyen található utalás)	
ld.	lásd	
uo.	ugyanott	
*	kézbe vétellel nem ellenőrzött munka	
=	az egyenlőségjelet követő mű a jel előtt ismertetett munkának változatlan újraközlése	
[ ]	az eredeti címben, szövegben nem szereplő kiegészítés	
0-	római szám (például IX = 09, CV = 0105)	
A magyar szlengkutatás bibliográfiája
 	A budapesti volapük: Esti Ujság 6/133 (1901. június 13.): 3
Egy tanító küldött be egy kb. 200 szavas diáknyelvi szójegyzéket, amellyel a diákok romló nyelvi kultúráját kívánta illusztrálni. Újraközli a Nyr. (30 (1901): 437–9) a cikkre érkezett válasszal (ld. A budapesti volapük: Esti Ujság 6/135 (1901. június 15.): 3) együtt. A Nyr. tévesen az Esti Ujság 1901. VI. 14-i számára hivatkozik.	
 	A budapesti volapük: Esti Ujság 6/135 (1901. június 15.): 3
Válasz az Esti Ujság 6/133 [1901. június 13.] számában (3) megjelent olvasói levélre. Szerzője védelmébe veszi a diáknyelvet. Újraközli a Nyr. (30 (1901): 437–9) előzményével együtt. A Nyr. tévesen az Esti Ujság 1901. VI. 16-i számára hivatkozik.	
—	A bünöző társadalom kialakulása. Ld. Nemes Lipót.	
—	A bűnügyi nyomozás kézikönyve. Ld. Endrődy Géza.	
 	Adalék a magyar titkos nyelvekhez: MNy. 17 (1921): 129–32
A szabadkőművesek kifejezései. Barcsay Adorján “A szabadkőművesség bűnei” (Bp., 1921. 12–7) c. könyvéből közlik.	
 	Adalékok a diákszótárhoz I–II: Tanulók Lapja 5 (1898): 766, 780
A közlemény első része Tolnai Vilmosnak az Egyetemes Philologiai Közlönyben Dobos Károly diáknyelvi szótáráról írott ismertetését mutatja be közölve Tolnai néhány szavas kiegészítő szójegyzékét is (i. h. 22 (1898): 753–5). A második rész Félegyházáról (Spolárich Lajos) és Sárospatakról (Kun Zoltán) közöl egy kis szójegyzéket.	
 	Adamikné Jászó Anna, A nyelv belső sokrétűsége és egységessége: A magyar nyelv. Szerk. uő. (Főiskolai jegyzet). Bp., 1986. 18–9	
—	Adamikné Jászó Anna Ld. még A. Jászó Anna.	
 	Adatok a diáknyelvhez. Közli GEDŐ (GÁVEL) GYÖRGY és VARGA JÓZSEF: Nyr. 63 (1934): 29
A Ludovikás Levente 1933. évi számából; ld. Az “aks‑i szótár” újabb adatai.	
 	Adatok a magyar katonanyelvhez: Nyr. 54 (1925): 94–6
Korcsmáros Nándor gyűjteménye alapján közlik.	
 	A diáknyelvhez: Nyr. 76 (1952): 157–8
Főleg Móricz műveiből ismert diáknyelvi szavakat magyaráz.	
 	A dumázók bandája: Budapesti Hirlap 17/258 (1897. szeptember 16.): 10–1
Egy zálogcédulákkal csaló banda módszereit írja le közölve néhány tolvajnyelvi  szót  is:  duma  ’csalás  a  zálogcédulákkal’,  balhé ’rendőrség’, nagy	
balhé ’főkapitányság’, pali ’áldozat’.
Újraközlése: Tolvajnyelv: Nyr. 26 (1897): 465.
 	A gagyisták: Az Ujság 10/204 (1912. augusztus 29.): 11
Csak a bűncselekményfajta leírása. A cikk egy részét újraközli a MNy.: Gagyista: i. h. 8 (1912): 374.	
 	A harctér magyarsága: Nyr. 45 (1916): 393–7
Az első rész a magyar bakák humoros nyelvhasználatára hoz példákat.	
 	A. Jászó Anna, A nyelv belső sokrétűsége és egységessége: A magyar nyelv könyve. Főszerk. uő. Bp., 1991, 19942. 44–5	
—	A. Jászó Anna Ld. még Adamikné Jászó Anna.	
 	A jassznyelvről: Pesti Futár 7/318 (1914. május 16.): 10–2
Zolnay–Gedényi művei Nádas Sándor neve alatt említik ezt a cikket.	
—	A kártya története és a kártyajátékok. Ld. ZOLNAY VILMOS.	
 	A legteljesebb virágnyelv és más titkos nyelvek. Dr. Grétsy László bevezető tanulmányával. Bp., 1991. (213 lap).	
 	A “linkek” nyelvén. (Hogyan lehet rendőrnek is “balhét rugni” — Hantiroz a kozák, de a detektiv komálja a dumát — A tolvajoknak már a mult században is volt egységes nyelvük): A Rend 1/33 (1921. december 23.): 2	
 	A “link” szó értelme: Rendőrségi Lapok 5/13 (1918. május 10.): 5–6	
—	Államrendőrség szótára. Ld. A tolvajnyelv szótára.	
 	Almássy Judit, A miskolci középiskolások diáknyelve. (Szakdolgozat). Nyíregyháza, 1983. (60 lap). *
Megtalálható a nyíregyházi Bessenyei György Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvi Tanszékének könyvtárában.	
—	A magyar diáknyelv. Ld. DOBOS KÁROLY.	
—	A magyar diáknyelv és szótára. Ld. DOBOS KÁROLY.	
 	A magyar diáknyelvhez. (Ujabb adalékok): Tanulók Lapja 6 (1899): 316–7
Dobos Károly szótárának kiegészítéseként közöl szavakat Halasról, Késmárkról (Borcsa Mihály közlése), Pécsről (Sugár Ferencz közlése) és Zomborból (Weidinger Dezső közlése).	
 	A magyar diáknyelv szótárához: Tanulók Lapja 7 (1899/1900): 493 = Diáknyelv: Nyr. 46 (1917): 244–5
A nyíregyházi főgimnáziumból Paczauer Ervin, a budapesti ev. ref. főgimnáziumból Horváth Dezső és a selmecbányai lyceumból Beliczay Zoltán gyűjtéséből, valamint a szarvasi főgimnáziumból közöl anyagot a Tanulók Lapja.	
 	A magyar diáknyelv szótárához: Tanulók Lapja 7 (1899/1900): 719
Simon János közlése Sárospatakról.	
 	A magyar diáknyelv szótárához. (Ujabb adalékok): Tanulók Lapja 7 (1899/1900): 670
Székesfehérvárról Luttor Sándortól (kereskedelmi iskola), Nagyszombatból Kotschy Ferenctől, Kaposvárról Mészáros Károlytól, Szentgotthárdról Török Miklóstól, Nagybecskerekről Napholcz Jenőtől (főgimnázium) és Egerből Bierbauer Jánostól közölnek szavakat, kifejezéseket.	
 	A magyar diáknyelv szótárához. (Újabb adalékok): Tanulók Lapja 7 (1899/1900): 205–6
Lugosról (Král László), Losoncról (Scherer Lajos), Nagykőrösről, Szászvárosból (Kun-kollégium), Csíksomlyóról (Kovács Gyárfás, főgimnázium), Marosvásárhelyről (Békey Ödön, Kollégium), Belényesről (román ajkú főgimnázium) és Halasról érkeztek adatok Dobos Károly szótárának kiegészítésére.	
 	A magyar fattyúnyelv nagyszótára. A teljes szóanyagból mutatványképen a “CS”. Gyűjtötte és szerkesztette ZOLNAY VILMOS és Gedényi Mihály. Bp., 1954. (019 + 106 lap).
Ezt az öt példányban készült kéziratot az MTA Nyelvtudományi Intézetéhez nyújtották be a szerzők, hogy egyrészt bírálatot kérve szakmai segítséget kapjanak, másrészt a kiadás és a költségeik megtérítése felől tájékozódjanak. A Cs betűs szavak mellett egy tanulmányt tartalmaz a fattyúnyelv történetéről, a cs betűs szavak statisztikájáról, a fattyúnyelv szinonimáiról, szóképzési rendszeréről, “vándorló szavai”-ról és a fattyúnyelv “külföldre vezető” szálairól. A mutatványfüzetről Bárczi Géza és Zolnai Béla írt bírálatot. (A bírálatok megtalálhatók a Széchényi-könyvtár 2025-ig zárolt Gedényi-hagyatékában; Zolnai bírálatának jegyzetei és kézirata pedig az MTA kézirattárában őrzött Zolnai-hagyatékban (Ms 4118/191 I–VII és Ms 4147/20). Nyelvészeti szakirodalmunkban erre a mutatványfüzetre is történt már utalás (Scheiber: MNy. 52: 230).
A füzet egy példánya Gedényi Mihályné birtokában van, egy másik pedig az MTA kézirattárában a disszertációk között található, jelzete: 7/I. oszt.	
 	A magyar nyelvű kriminalisztikai szakirodalom bibliográfiája. Bp., 1956.
Tolvajnyelv. Bűnözők titkos jelei: 88–9.	
 	A magyar stilisztika útja. Sajtó alá rendezte, a lexikont írta és a bibliográfiát összeállította SZATHMÁRI ISTVÁN. Bp., 1961.
Csoportnyelv, szakszó, műszó, műkifejezés: 425–6; Diáknyelv: 427; Mozgalmi nyelv; mozgalmi zsargon: 483–4; Nagyvárosi nyelv: 485; Rétegnyelv; zsargon, argó: 504–5; Bibliográfia: Argó, tolvajnyelv: 554, Diáknyelv: 556, Nagyvárosi nyelv, pesti nyelv: 584, Zsargon: 625.	
 	A magyar szaknyelvkutatás bibliográfiája. Szerk. Csörögi István–Nagy Ferenc. (NytudDolg. 31. sz.) Bp., 1980	
 	A magyar szótárak és nyelvtanok könyvészete. Összeállitotta SÁGI ISTVÁN.  (MNyTK. 18. sz.) Bp., 1922.
Diák- és tolvajnyelvi szótárak: 38	
 	A magyar tolvajnyelv és szótára. Irta és gyűjtötte: JENŐ SÁNDOR és VETŐ IMRE. Bp., 1900. (109 lap).	
 	A magyar tolvajnyelv szótára. Összeállitotta SZIRMAY ISTVÁN “A Rend” munkatársa. Bevezető tanulmánnyal ellátta Dr. Balassa József a “Magyar Nyelvőr” szerkesztője. (Mindent Tudok Könyvtár 16. sz.) Bp., é. n. [1924]. (61 lap).
Tábori Kornél témakörök szerint válogat a szótárból: T. K., Uj tolvajszótár. (Érdekes és mulatságos uj szófüzések): Detektiv Szemle 6/11 (1924. november 22.): 5–6; Magyar tolvajszótár. (Érdekes és mulatságos uj szófüzések): Detektiv Szemle 6/12 (1924. december 25.): 4–5.
Ism.: RUBINYI MÓZES: Nyr. 53: 114 és A Rend 4/79 (1924. október 8.): 4.	
 	A magyar tolvajnyelv szótára: A Rend 4/79 (1924. október 8.): 4
A Szirmay-féle szótár ismertetése.	
 	A mai magyar argó kisszótára. Összeállította BOROSS JÓZSEF, SZÜTS [= SZŰTS] LÁSZLÓ. Bp., é. n. [1987]. (56 lap).
Ism.: Kemény Gábor, A mai magyar argó kisszótára: Nyr. 111 (1987): 246–7.
Kemény Gábor, Új argószótár “abcug”-tól “zsuzská”-ig: Mai Magazin 18/2 (1987. február): 37. (Az előbbi ismertetés rövidített, népszerűsítő változata.)	
—	A mai magyar nyelv. Ld. FÁBIÁN PÁL, A szavaknak társadalmi rétegek szerinti megoszlása.	
—	A mai magyar nyelv rendszere. Ld. Tompa József, A mai magyar nyelv rétegei, nyelvjárásai, csoportnyelvei.	
 	Amit a fiatalok nyelvhasználatáról olvastunk: Szakmunkásnevelés 34/8 (1983. október): 28–31
A Magyar Nyelvészek IV. Nemzetközi Kongresszusának ifjúsági nyelvi témájú előadásait ismerteti.	
—	A modern bűnözés. Bp., 1929. Ld. A tolvajnyelv.	
 	Andor József, A csór “lop” szó etimológiájához: A Pécsi Pedagógiai Főiskola Évkönyve 1956. Pécs, 1956. 149	
 	Andrássyné Kövesi Magda, Képzőtanulmányok a Sopron megyei nyelvjárásokból: MNyj. 2 (1953): 71–106
Tréfaszók, játszi szóképzések: 102–4.	
 	ANDRÁS T. LÁSZLÓ–KÖVECSES ZOLTÁN, Angol–magyar szlengszótár. (English–Hungarian Dictionary of Slang). Bp., 1991. (317 lap).
Ajánlja: Szántó György Tibor, Két nyelven beszélő szleng: Könyvvilág 38/4 (1993. április): 26.	
 	ANDRÁS T. LÁSZLÓ–KÖVECSES ZOLTÁN, Magyar–angol szlengszótár. (Hungarian– English Thesaurus of Slang). Bp., 1989. (391 lap).
Ajánlja: Szántó György Tibor, Két nyelven beszélő szleng: Könyvvilág 38/4 (1993. április): 26.	
 	Angyal Endre, Röpcsi: Nyr. 77 (1953): 313–4	
 	Annô 1782. Die 17ma Aprilis, Ñub Sedria DiÑtriktûs Privilegiatorum Oppidorum Hajdonicalium CauÑarum Criminalium ReviÑoria in Oppido BöÑzörmény celebrata, ConÑignatio Terminorum, & Vocum, quibus Fures Nundinales, vulgò ’Sivány, Ñeu Vásári Tolvaj, in mutuo colloquio, occaÑione patrandorum furtorum uti conÑueverunt. [Az 1782. év április 17-én a kivételezett hajdú városok kerületi törvényszéke bűnügyi vizsgálóbizottságának ülése, melyet Böszörmény városában tartottak; azon szavak és kifejezések jegyzéke, melyet a vásári tolvajok (közönségesen ’Sivány, vagy Vásári Tolvaj) egymás közt folytatott beszélgetésein a tolvajlás végrehajtása alkalmával szoktak használni].	
Ez a legtöbb helyről előkerült tolvajnyelvi emlékünk. A 74 adatból álló szójegyzék a Hajdúböszörményben 1776-ban készült “Zsivány Szók” c. szólista (ld. e bibliográfia Hiba! A könyvjelző nem létezik.. oldalán) másolataként készült, amit egy vásáritolvaj-banda tagjainak peranyagához csatoltak. Ennek a pernek a hajdúböszörményi levéltárban csak egyes iratai maradtak fenn (ld. Hajdú-Bihar Megyei Levéltár Hajdúböszörményi Fióklevéltára IV. A. 505/e. 10. 1782. Fasc. EE. No. 2.), de ezek között a tolvajnyelvi szójegyzék nem található meg. A nevezetes szójegyzék egy hiteles másolata, mely Per Joannem Petes Jablonczay District orÓ JurNotarium íratott alá, az Országos Levéltárban maradt fenn, köszönhetően annak, hogy egy 1726-ban kelt utasítás elrendelte, hogy a megyék és a városok a törvényszékeiken tárgyalt perek kivonatait kötelesek megküldeni az Országos Helytartótanácsnak (FELHŐ IBOLYA–VÖRÖS ANTAL, A helytartótanácsi levéltár. Bp., 1961. 87), illetve hogy “Mária Terézia már 1756-ban elrendelte, hogy a halálbüntetést kiszabó ítéleteket kihirdetésük előtt az összes iratokkal együtt a Helytartótanács útján hozzá fel kell terjeszteni a kegyelmezési jog gyakorlását illető döntés végett” (a rendelet Hajdú kerületnél meglévő példányára hivatkozva: Nagy Sándor: A Hajdúsági Múzeum Évkönyve VII. Hajdúböszörmény, 1990. 70). Ennek megfelelően a Bessenÿei Mihály, Cséplő Sára és mások elleni pernek az anyaga is a helytartótanácshoz került, s így a Magyar Országos Levéltárban jelenleg is megtalálható a Hajdúböszörményben készült és onnan felküldött szójegyzék.
Elterjedéséről Implom József így tájékoztat: “A Hajdú kerületi fellebbviteli törvényszék (Sedria causarum criminalium revisoria) Böszörményben 1782. április 17-én tárgyalta a hajdú városokban elfogott vásári tolvajok ügyét. Az ülésen foglalkozott azzal a tolvajnyelvi szójegyzékkel is, amelyet Jablonczay Petes János Hajdú kerületi főjegyző állított össze a tolvajok vallomása alapján (…). A Hajdú kerület a szójegyzéket a m. kir. helytartótanácshoz terjesztette fel, mely Pozsonyban 1782. május 13-án tartott ülésén 3247. sz. alatt foglalkozott vele. (…) A helytartótanács a törvényhatóságokhoz időnként körleveleket küldött (…) A tolvajnyelvi szójegyzékkel kapcsolatban is körlevelet adott ki. (…) A helytartótanács körleveléhez ugyanolyan papírra nyomtatott félíves szójegyzék is van mellékelve” (MNy. 53: 270–1). Ennek a körlevélhez csatolt mellékletnek köszönhető, hogy jeles tolvajnyelvi emlékünk 74 szavát több másolatban is megtalálhatjuk, maga ez a félíves nyomtatott melléklet is több példányban előkerült.
A helytartótanács által kinyomtatott szójegyzéket és kéziratos másolatait kisebb eltérésekkel — általában a korábbi közleményeket nem ismerve — többször is közzétették (vö. Csefkó, Adalékok tolvajnyelvi szótáraink könyvészetéhez: MNy. 21: 71–2; Bárczi: MNyTK. 29. sz. 8–9, MNny. 4: 73 és MNy. 52: 228; SCHEIBER SÁNDOR, Legrégibb tolvajnyelvi szójegyzékünk: uo. 230).
A Jablonczay-féle szójegyzék és másolatai az alábbi helyeken találhatók:

1.  A  Hajdúböszörményből  az  Országos  Helytartótanácsnak  küldött kéziratos szójegyzék:
Annô 1782. Die 17â Aprilis, sub Sedria Districtûs Privilegiat#š Oppidorum Hajdonicalium Causarum Criminalium Revisoria, in OppiÓo Böszörmény celebrata, Consignatio Terminorum, et Vocum, qvibus Fures NunÓinales, vulgô ’Sivány, seu Vásári Tolvaj, in mutuo colloqvio, occasione patranÓorum furtorum uti consveverunt. (Magyar Országos Levéltár; jelzete: C 43 – Helytartótanácsi Levéltár – Acta secundum referentes – Sauska – 1782 – Fasc. 62).

2. Az Országos Helytartótanács által kibocsátott körlevél mellékleteként készült szójegyzék és annak nyomtásban közzétett kiadásai:
Annô 1782. Die 17ma Aprilis, Ñub Sedria DiÑtriktûs Privilegiatorum Oppidorum Hajdonicalium CauÑarum Criminalium ReviÑoria in Oppido BöÑzörmény celebrata, ConÑignatio Terminorum, & Vocum, quibus Fures Nundinales, vulgò ’Sivány, Ñeu Vásári Tolvaj, in mutuo colloquio, occaÑione patrandorum furtorum uti conÑueverunt.
A Per Joannem Petes Jablonczay. DiÐtrikt. ord. Jur. Notarium. aláírással kibocsátott nyomtatott szójegyzék a helytartótanáccsal kapcsolatban álló összes hatósághoz eljuthatott, ezért több helyről is előkerült az idők folyamán. Nyelvészeti szakirodalmunkban eddig a következő példányokról tettek említést, illetve az alábbi példányokról jelent meg publikáció:
2.1. Föltételezhető, hogy Dugonics András birtokában volt egy eredeti nyomtatvány, és annak anyagát dolgozta be a Jeles történetek egyik lábjegyzetébe:
2.1.1. Jeles történetek. Mellyeket a’ magyar játék-színre alkalmaztatott Dugonics András királyi oktató. Elsö könyv. Pesten, 1794. 270–4 (12. sz. lábjegyzet).
2.1.1.1. Simai Ödön, A magyar tolvajnyelv legelső gyűjteménye: Nyr. 32 (1903): 399–401.
Simai Dugonics munkájából közli a szójegyzéket. A Simai-féle közlés néhány adatát egy Kassán előkerült példány (ld. alább a 2.3. pontban) alapján a Nyr. szerkesztősége (A szerkesztőség, A magyar tolvajnyelv legelső gyüjteménye: Nyr. 44: 140), a Békés Megyei Levéltárban őrzött nyomtatvány (ld. alább a 2.5. pontban) segítségével pedig IMPLOM JÓZSEF (MNy. 53: 271) igazította helyre.
2.2. Moenich Károly, Székesfehérvár nyugalmazott levéltárosa szintén ismerte a nyomtatványt, ugyanis ő bocsátotta a Budapesti Hirlap rendelkezésére a szójegyzéket. Ez a Moenich használta példány bizonyára a Fejér Megyei Levéltárban jelenleg is megtalálható nyomtatvány volt (jelzete: IV. A. 1.c. Acta politica. Fasc. 49. No. 135/1782).
2.2.1. Tolvaj-nyelv: Budapesti Hirlap 28/91 (1908. április 14.): 25.
A Moenich Károly által a lap rendelkezésére bocsátott szójegyzéket az újságban modernizált helyesírással tettek közzé.
2.3. A helytartótanácsi nyomtatvány egy másik példányára Kemény Lajos, Kassa levéltárosa bukkant rá (Nyr. 44: 140). A Nyr. szerint a nyomtatvány az Akadémiához került megőrzésre, de az MTA kézirattárában eddig még nem sikerült megtalálnom.
2.3.1. A szerkesztőség, A magyar tolvajnyelv legelső gyüjteménye: Nyr. 44 (1915): 140.
A cikk a Simai-féle közlés (ld. fentebb 2.1.1.1. pontban) néhány adatát igazítja helyre a Kassán előkerült példányból.
2.4. További két példányról Csefkó Gyula tesz említést (MNy. 21: 72): az egyik Gróf Dezső gyűjteményében volt megtalálható (Grófról ld. e bibliográfia 63. oldalán),
2.5. a másikra pedig Békés vármegye levéltárában bukkant rá  dr. Banner János. Ez a példány jelenleg is megtalálható a Békés Megyei Levéltárban, jelzete: IV. 1. Békés vármegye nemesi közgyűlésének iratai 1782/216).
Bizonyára ennek a példánynak a segítségével igazította ki IMPLOM JÓZSEF a Dugonits által közölt szójegyzék Simai-féle közzétételének (ld. fentebb a 2.1.1.1. pontban) a helytartótanácsi nyomtatványtól eltérő helyeit:
2.5.1. IMPLOM JÓZSEF, Legrégibb tolvajnyelvi szójegyzékünk: MNy. 53 (1957): 270–2. Kül.: 271.

A körlevél mellékleteként a tolvajnyelvi szójegyzék az összes helytartótanáccsal kapcsolatban álló törvényhatósághoz eljuthatott, így valószínűleg legtöbb levéltárunkban a helytartótanácstól küldött iratok között megtalálható. Az eddig említett Fejér és Békés megyei példányokon kívül Debrecenben a Hajdú-Bihar Megyei Levéltárban találtam rá, ahol fellelhető Bihar vármegye nemesi közgyűlésének iratai (jelzete: IV. A. 1/b. 153/1782) és Debrecen város tanácsának iratai (A helytartótanács rendeletei) között is (jelzete: IV. A. 1011/c. 51/1782).
A helytartótanáccsal kapcsolatban álló szervek (gyakran magyarra fordítva, rövidítve) az alájuk rendelt hatóságokkal is tudatták a körlevelek tartalmát. Így történt ez a tolvajnyelvi szójegyzéket tartalmazó körlevéllel és magával a szójegyzékkel is: a megyék (gyakran másolási hibákat is tartalmazó) másolatokban tovább küldték a tolvajnyelvi szólistát a járásoknak, községeknek. Ezekből a kéziratos szójegyzékekből is többet ismerünk:

3. A Helytartótanács által kinyomtattott és szétküldött szójegyzék kéziratos másolatai és azok kiadásai:
3.1. Annõ 1782. Die 17a Apš. Ðub ÐeÓria ÓiÐtrictuÐ Privilegiatoš. OppiÓoš. HajÓonicali• CauÐarum Criminali• ReviÐoria in OppiÓo BőÐÅőrmény Celebrata, ConÐigna# Tn#rum, & Vocum quibuÐ FureÐ NunÓinaleÐ in mutuo Colloqvio OccaÐione patranÓor• furtor• uti ConÐveverunt. (Megtalálható Túrkeve iratai között a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Levéltárban; jelzete: “Túrkeve iratai — Prothocollum Currentalium 1780–83”, 602–5. lap).
3.1.1. Győrffy [= Györffy] István, Tolvajszótár 1782-ből: Nyr. 39 (1910): 328–9.
Györffy Túrkeve levéltárában talált rá (Protocollum currentalium Tom. II. Pag. 602) a szójegyzékre, amely jelenleg Szolnokon található. Györffy közzététele, elsősorban a betűhűség tekintetében (nagybetű — kisbetű, lly — j stb.), nagyon sok hibát tartalmaz.
3.2. Anno 1782 az Hajdú Városokban meg fogattatott bizonyos sereg vásári tolvajok között, a lopás mesterségének könnyebb űzése végett gyakoroltatni szokott némely szóknak le írása.
Balassa JÓZSEF a Lantos r. t. könyvesboltjában bukkant egy a bolt tulajdonát képező könyvre, mely “Gabrielis Gúlátsy de Eadem” tulajdonában volt hajdan, s melyben 1780 és 1810 közötti bejegyzések között található a szójegyzék. Ennek a kéziratos könyvnek a meglétéről nincs tudomásom, a szójegyzéket BALASSA közzétételéből ismerjük:
3.2.1. BALASSA JÓZSEF, A magyar tolvajnyelv legrégibb emléke: Nyr. 53 (1924): 5–8.
Vö. még B.[ALASSA] J.[ÓZSEF], A magyar tolvajnyelv legrégibb emléke: Nyr. 54: 96. A cikkre a Detektiv Szemle (valószínűleg Tábori Kornél) is felhívja a figyelmet: A régi magyar tolvajnyelv: i. h. 6/3 (1924. március 1.): 3. BALASSA cikkéből ZOLNAY VILMOS és GEDÉNYI MIHÁLY újraközölte a szójegyzéket:
3.2.1.1. Zolnay Vilmos–Gedényi Mihály, A magyar fattyúnyelv szótára. I, 0231–0232.
3.2.2. BALASSA JÓZSEF, A régi magyar tolvajnyelv: Detektiv Szemle 6/4 (1924. április 5.): 10–11.
Balassa a Nyelvőr-beli cikkét (ld. 3.2.1. alatt) engedte át újraközlésre a Detektiv Szemlének.
3.2.3. Balassa József, A magyar tolvajnyelvről: A magyar tolvajnyelv szótára. Összeállította SZIRMAY ISTVÁN, “A Rend” munkatársa. Bevezető tanulmánnyal ellátta Balassa József a “Magyar Nyelvőr” szerkesztője. Bp., [1924] 3–14. A szójegyzék a 7–9. oldalon található.
3.3. Ann# 1782. Óie 17a Aprilis Sub SeÓe District•s Privilegiatoš OppiÓoš HajÓonicalium Causaš Criminalium Revisoria in oppiÓo Böszörmény celebrata, Consignatio Terminoš, & vocum, qvibus Fures NunÓinales, vulgo Sivány, Seu vásári Tolvaj in mutuo Colloqvio, occasione patranÓoš Furtoš uti Consveverunt. (Megtalálható Jászárokszállás iratai között a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Levéltárban; jelzete: “Jászárokszállás iratai. Prothocollum Currentalium 1781–1784”. 126–8. lap).
3.3.1. HOFFMANN TAMÁS, Zsivány-argot 1782-ből: MNy. 52 (1956): 89–91.
HOFFMANN közzététele néhány olvasati hiba miatt nem egészen megbízható. Vö. még uő, Legrégibb tolvajnyelvi szójegyzékünk: MNy. 53: 272.
3.4. Kűlőnős ßóllások a’ Vásári Tolvajo__ [= Tolvajoknak]. (Megtalálható Békés iratai között az Országos Széchényi Könyvtárban; jelzete: “Fol. Hung. 1581.” 4. füzet, 45b–46a lap.)
3.4.1. IMPLOM JÓZSEF, Legrégibb tolvajnyelvi szójegyzékünk: MNy. 53 (1957): 270–2.
A m. kir. helytartótanács tolvajnyelvi mellékletet tartalmazó körlevele 1782. június 10-én érkezett le Békés vármegyéhez, mely az iratot 216. sz. alatt iktatta, majd kiadta a járási szolgabíráknak, akik ezt továbbküldték a községeknek. Így keletkezett az az irat, amit Veress Endre talált meg az 1930-as években a Nemzeti Múzeum levéltárában (Fol. Hung. 1581. fasc. 4 fol. 46). Ebben az 1782. június 25-én kelt körlevélben Csupor László békési szolgabíró a békési járás falusi bíráival közli a 74 szóból álló tolvajnyelvi szójegyzéket. Implom ebből a forrásból a helytartótanács által kibocsátott változattól eltérő (elsősorban helyesírási különbségeket mutató) szavakat publikálta.
3.4.2. Zolnay Vilmos–Gedényi Mihály, A magyar fattyúnyelv szótára. (Kézirat). Bp., 1945–1962. I, 0227–0232.
Zolnayék a Nemzeti Múzeum kézirattárának “Currentales Anno 1769 — Fol. Hung. 1581/4 45/a–46” jelzetű kéziratából a Veress Endre által felfedezett, majd Implom  József  ismertette  szójegyzéket  közlik,  helyreigazítva az első (ZOLNAYék által hibásan Veressnek tulajdonított: vö. ZOLNAY–GEDÉNYI, i. m. 0230, 0145) közlés (ld. az előbbi pontban) téves olvasatait.
3.5. Kűlőnős Szollasok az Vasari tolvajoknak. (Megtalálható Füzesgyarmat iratai között a Békés Megyei Levéltárban; jelzete: V. 314. Füzesgyarmat uk. ir. a/37. Currens — 1782).
Keletkezéséről ugyanaz mondható el, mint a Békés iratai között található szójegyzékéről, keltezése, aláírója megegyezik azéval (ld. a 3.4. pontban).
BÁRCZI az itt 2.1.1.1., 3.1.1., 3.2.1., 3.2.3., és 3.3.1. pontok alatt felsorolt közlések és az egri szójegyzék (ld. “Dictionarium Novum in Sede Dominali Episcopali Agriae…” cím alatt a 26. oldalon) lényeges eltérést mutató szavait összevetve — akkor még nem tudva a helytartótanács nyomtatott körleveléről és annak mellékletéről — megpróbálta rekonstruálni a szójegyzék alapváltozatát: BÁRCZI GÉZA, Legrégibb tolvajnyelvi szójegyzékünk: MNy. 52 (1956): 228–30.
 	Antalóczy Katalin, A tolvajnyelv embert jelölő szavai. (Szakdolgozat). Debrecen, 1978. (87 lap).
Megtalálható a KLTE Magyar Nyelvtudományi Intézetének könyvtárában, jelzete: K. 808.	
 	A pali meg a huszonnyolcas…: Nyr. 42 (1913): 278–9
[Bresztovszky Ernő] (be), A pali meg a huszonnyolcas… (Népszava 41/106 (1913. május 6.): 8) c. cikkének újraközlése (“egy-két erős kifejezés elhagyásával”).	
 	A páncélozott vacsora és a motoros fóka. Kis katonai szlengtár: Kelet-Magyarország 45/108 (1988. május 7.): 6
A cikk példái valószínűleg HALMI SÁNDOR szakdolgozatából valók.	
 	A pesti “tájnyelv”: Magyar Szó 13/252 (1912. november 6.): 1–2
Molnár Ferenc műveinek nyelve alapján szól a jassznyelvről is.	
 	A pesti tájszólás kis szótára. A helyszinén eszközölt gyüjtés alapján összeállitotta: egy pesti benszülött. Bp., 1904. A “Pesti Napló” 1904. évi karácsonyi számának (55/356 [1904. december 25.]) melléklete. (32 lap).
A kis szótár 32 lapja két újságoldalon 4 × 4-es beosztással van elhelyezve. Kovalovszky Miklós föltételezése szerint (Budapest 20/3 [1982. március]: 33) Molnár Ferenc munkája ez a kis szótár.	
 	A rablóknak, tolvajoknak és kozákoknak együttvaló hamis és zavaros beszédeik, hasonlóan hamis és titkos cselekedeteik felfedezéseül összeiratott és kiadattatott a köznépnek ovakodási hasznára, és a rosz emberektől való őrizkedéseikre TORONYAI KÁROLY által Békés Csabán. Pest, 1862. (63 lap).
Toronyai munkájának Második Szakasza egy hét lapnyi kis szójegyzéket tartalmaz (27–33), melyben a tolvajnyelvi szavakat két magyar közszóval megmagyarázva közli. A szójegyzék nyelvészeti értékelését Hajdú Mihály végezte el (A százéves békéscsabai zsargonszótár: Békési Élet 1968/1: 101–4; vö. még Zolnay–Gedényi, A magyar fattyúnyelv szótára I, 0234).	
 	Aradi Katalin, A 8–10 éves gyermekek szókincsének vizsgálata. (Szakdolgozat). Szekszárd, 1982. (87 lap). *
Megtalálható a szekszárdi Illyés Gyula Pedagógiai Főiskola könyvtárában.	
 	Aranyos Margit, Nyíregyháza diáknyelvi szókincse. (Szakdolgozat). Nyíregyháza, 1980. (53 lap). *
Megtalálható a nyíregyházi Bessenyei György Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvi Tanszékének könyvtárában.	
 	Arató András, Utazás a pesti argot körül…: Magyar Nemzet 6/163 (1943. július 22.): 6	
 	Arató Jenő, Szógyűjtemény. Pécs, 1958. Kéziratban a szerzőnél.
Hivatkozik rá: Zolnay Vilmos–Gedényi Mihály, A magyar fattyúnyelv szótára I, 0144.	
 	A régi magyar tolvajnyelv: Detektiv Szemle 6/3 (1924. március 1.): 3
BALASSA JÓZSEF “A magyar tolvajnyelv legrégibb emléke” című cikkére (Nyr. 53: 5–8) hívja fel a figyelmet. (Valószínűleg Tábori Kornél írása.)	
 	Argó: Magyar nagylexikon. Második kötet. Főszerk. Élesztős László. Bp., 1994. 356	
 	A szerk., Sipista: Nyr. 26 (1897): 175	
 	A szerkesztő, Digo és társai: Nyr. 51 (1922): 32	
 	A szerkesztő néhány megjegyzése [Kondor Péter kérdéseire]: Nyr. 76 (1952): 77–8
A darista és a digólapát szavakról.	
 	A szerkesztőség, A magyar titkos nyelvek: MNy. 13 (1917): 59	
 	A szerkesztőség, A magyar tolvajnyelv legelső gyüjteménye: Nyr. 44 (1915): 140
Ld. Annô 1782. Die 17ma Aprilis, uub Sedria Diutriktûs…, Conuignatio Terminorum, & Vocum…	
—	A szerkesztő(ség) Ld. még Szerk.	
 	Asztalosné Bacsa Margit, A mozgalmi zsargon főiskolánkon. (Szakdolgozat). Nyíregyháza, 1980. (48 lap). *
Megtalálható a nyíregyházi Bessenyei György Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvi Tanszékének könyvtárában.	
—	A tolvaj élet ismertetése. Ld. BERKES KÁLMÁN.	
 	A tolvajnyelv: A modern bűnözés. I–II. Az előszót irta: Dr. Váry Albert koronaügyészhelyettes, országgyülési képviselő. Szerk.: Turcsányi Gyula. 143 eredeti fényképfelvétel és képillusztráció. Bp., 1929. II, 406–11	
 	A tolvajnyelv szótára. Kiadja: A Budapesti Államrendőrség Főkapitányságának Bűnügyi Osztálya. (Melléklet az “Államrendőrség” 44-ik rendkivüli számához.) Bp., 1911. (76 lap).	
 	A tolvajnyelv szótára. Összeállitották: Dr. KÁLNAY GYULA m. kir. államrendőrségi főtanácsos, BENKES JÁNOS m. kir. államrendőrségi detektiv. Nagykanizsa, 1926. (59 lap).	
 	A tolvajok nyelve: Rendőri Lapok 13 (1906): 129	
 	Az “aks‑i szótár” újabb adatai. Közli GEDŐ (GÁVEL) GYÖRGY és VARGA JÓZSEF aks. [’akadémikus’]: Ludovikás Levente (A M. Kir. Honvéd Ludovika Akadémia Levente-köreinek évkönyve). 12. évf. (1933. december 15.): 71
Újraközlése: Adatok a diáknyelvhez: Nyr. 63 (1934): 29.	
 	Az »apacs« mint régi gyerekjáték: Az Ujság 10/216 (1912. szeptember 12.): 9
Vecsei József és Lampérth Géza levele Kozma Andornak a lap 1912. augusztus 30‑i számában megjelent írására. A választ ld.: Kozma Andor, Zárszó az »Apacs«-ügyben: Az Ujság 10/219 (1912. szeptember 15.): 10. Lampérth Géza levelét — tévesen Az Ujság szeptember 8‑i számára hivatkozva — a Magyar Nyelv újraközölte (Apacs: MNy. 8 (1912): 374), és a szerk. egy lábjegyzetben némi kiegészítést is fűzött a vitához.	
—	Az argó mint a bűnöző közösségbe illeszkedés mutatója. Ld. Bondeson, U.	
 	Az ifjúság beszédkultúrájáról. (Írások a “Magyar nyelv heté”-nek 1984. évi központi témájáról). Szerk. Deme László. Bp., 1984. (100 lap).
Ism.: Majoros Mihály, Az ifjúság beszédkultúrájáról: ÉA. 6/4 (1984. október–december): 16.	
	Az uj magyar nyelv: A Hétfő 2/32 (1917. augusztus 6.): 4
Egy harctéri történet elmesélése meglehetősen mesterkélt nyelven, sok katonai szóval. Újraközli: Veress Endre, Bakáink nyelve: MNy. 13 (1917): 264.	
 	Baccarat. (Fővárosi és vidéki klubok rejtelmei). Az adatokat gyüjtötte: TÁBORI KORNÉL. Bp., [1912].
Gyászos humor. (A baccarat nyelve és etnográfiája): 16–25.	
 	BACHÁT LÁSZLÓ, A bonyhádi diáknyelv a harmincas években: MNyj. 30 (1992): 123–138	
 	BACHÁT LÁSZLÓ, A csaj, a haver meg a buli: ÉA. 2/1 (1980. január–március): 4	
 	Bachát László, A debreceni diáknyelv néhány kérdése: Acta Academiae Paedagogicae Agriensis. Nova Series. Tom. XXI. Az Eszterházy Károly Tanárképző Főiskola Tudományos Közleményei. Sectio Lingvistica Hungarica. Tanulmányok a magyar nyelvről. Szerk. V. Raisz Rózsa. Eger, 1993. 141–7	
 	BACHÁT LÁSZLÓ, A diáknyelv régen és ma: Lányok könyve. Válogatta és összeállította: SZABÓ ÉVA. Bp., 1983. 248–51	
 	BACHÁT LÁSZLÓ, A felnövő nemzedék nyelvi magatartás-kultúrája: Az anyanyelvi nevelés korszerűsítésének áramában (1984). Szerk. Bachát László–Fülöp Lajos–Szathmári István. Bp., 1986. 167–88
A fiatalok egymás közötti nyelvhasználatáról: 173–87.	
 	BACHÁT LÁSZLÓ, A hivatalos névből alakult ragadványnevek az iskolában: MNy. 67 (1971): 439–49	
 	Bachát László, A lelki tulajdonságokra utaló iskolai ragadványnevek: Nyr. 96 (1972): 16–20	
 	BACHÁT LÁSZLÓ, Állati jó: Szépen magyarul 78–80	
 	Bachát László, A ragadványnevek néhány problémája: NytudÉrt. 70. sz. 130–4	
 	Bachát László, A szaknyelvi és a csoportnyelvi szókincsek különbsége és egyezése. (Előadás A magyar nyelvészek VI. nemzetközi kongresszusán Egerben 1994. augusztus 25-én).	
 	BACHÁT LÁSZLÓ, A tanári ragadványnevekről: Tulajdonnév-használatunk. Szerk. Farkas Ferenc. (MNévtDolg. 100. sz.) Bp., 1992. 37–43	
 	BACHÁT LÁSZLÓ, A testi tulajdonságokra utaló ragadványnevek az iskolában: A Nyíregyházi Tanárképző Főiskola Tudományos Közleményei. 4. kötet. (Acta Academiae Pedagogicae Nyíregyháziensis. Tom. 4.) Nyíregyháza, 1972. 299–307	
 	BACHÁT LÁSZLÓ, A trágárságtól ments meg, uram, minket!: Nyelvi illemtan. Szerk. Deme László, Grétsy László, Wacha Imre. Bp., 1987. 327–66
Kül.: 363–6.	
 	BACHÁT LÁSZLÓ, Az ifjúsági és a diáknyelv kérdései: Anyanyelv, közélet, művelődés. Összeállította és szerkesztette: SEBESTYÉN ÁRPÁD. Bp., 1976. 107–22	
 	BACHÁT LÁSZLÓ, Az ifjúsági nyelv és változatai: MNyRét. 146–52
A magyar nyelvészek IV. nemzetközi kongresszusán tartott előadás teljesebb szövegét ld. uő, Az ifjúság nyelvhasználatának változása, s ami mögötte van.	
 	BACHÁT LÁSZLÓ, Az ifjúsági nyelv kialakulása: Irodalom- és Nyelvtudomány. Acta Academiae Paedagogicae Nyíregyháziensis, tom 9/D. Bessenyei György Tanárképző Főiskola Tudományos Közleményei. Nyíregyháza, 1982. 53–58	
 	BACHÁT LÁSZLÓ, Az ifjúsági nyelv szókészletének eredete: Nyr. 104 (1980): 148–157	
 	BACHÁT LÁSZLÓ, Az ifjúság nyelve: Norma — átlag — eltérés. Szerk. FÜLEI-SZÁNTÓ ENDRE. Pécs, 1986. 9–22
Ism.: SZŰTS LÁSZLÓ: Nyr. 112 (1988): 241–2.	
 	BACHÁT László, Az ifjúság nyelve és a köznyelv: Program az anyanyelvi nevelés továbbfejlesztésére. Szerk. Szende Aladár. Bp., 1986. 343–52	
 	BACHÁT LÁSZLÓ, Az ifjúság nyelvhasználatának változása, s ami mögötte van: Az ifjúság beszédkultúrájáról. (Írások a “Magyar nyelv heté”-nek 1984. évi központi témájáról). Szerk. Deme László. Bp., 1984. 23–38 = [néhány apróbb eltéréssel:] Szabolcs-Szatmári Szemle 19/1 (1984. február): 47–56
Vö. uő, Az ifjúsági nyelv és változatai.	
 	BACHÁT LÁSZLÓ, Az iskolai ragadványnevek alaki és jelentéstani problémái: Irodalom- és Nyelvtudomány. Acta Academiae Paedagogicae Nyíregyháziensis. Tom. 6/C. Nyíregyháza, 1974. 101–11	
 	Bachát László, Bárczi Géza A “pesti nyelv” c. tanulmánya és ifjúsági nyelvünk: Hagyományápolás és megújulás. (Debreceni Magyar Nyelvészeti Napok 1981. november 12–14.) Összeállította és szerkesztette: Sebestyén Árpád. Debrecen, 1982. 89–98	
 	Bachát László, Beszédhelyzet és nyelvhasználat: MNyTK. 160. sz. 227–9
Több szlengbeli tulajdonnevet (földrajzi-, intézmény- és márkanevet) említ.	
 	BACHÁT LÁSZLÓ, Diáknyelv és nevelés: Irodalom- és Nyelvtudomány. Bessenyei György Tanárképző Főiskola Tudományos Közleményei. Acta Academiae Paedagogicae Nyíregyháziensis. Tom 9/D. Nyíregyháza, 1982. 150–1	
 	Bachát László, Földrajzi nevek és intézménynevek az ifjúsági nyelvben: NÉ. 5 (1981): 31–4	
 	BACHÁT LÁSZLÓ, Hogyan beszélnek a sorkatonák?: Nyelvvédelem — honvédelem. Szerk. GRÉTSY LÁSZLÓ. Bp., 1990. 33–39	
 	BACHÁT LÁSZLÓ, Játékosan, mégse durván: Szépen magyarul 70–2	
 	BACHÁT LÁSZLÓ, Milyen cucc tetszik neked?: Szépen magyarul 74–5	
 	BACHÁT LÁSZLÓ, Név és névadó: Szépen magyarul 72–3	
 	BACHÁT LÁSZLÓ, Nyelvhasználat és emberi magatartás: Szépen magyarul 24–5	
 	BACHÁT LÁSZLÓ, Nyelvváltozatok a 19–20. század fordulóján: A magyar nyelv és kultúra a Duna völgyében. (Kapcsolatok és kölcsönhatások a 19–20. század fordulóján). I–II. Bp.–Wien, 1991. II, 1119–25
A diák- és a tolvajnyelvről: 1124–5.	
 	BACHÁT LÁSZLÓ, Ragadványnevek az általános iskola felső tagozatán: A Nyíregyházi Tanárképző Főiskola Tudományos Közleményei. 3. kötet. (Acta Academiae Pedagogicae Nyíregyháziensis. Tom. 3.) Nyíregyháza, 1972. 121–9	
 	Bachát László, Ragadványnevek régen és ma: Az anyanyelv az ember életében. (Válogatás az 1976. évi magyar nyelv hete előadásaiból). Összeállította és szerkesztette Bachát László. Bp., 1977. 89–98	
 	BACHÁT LÁSZLÓ, Szólítónév-vizsgálatok a felső tagozatos általános iskolás tanulók körében: Irodalom- és Nyelvtudomány. Acta Academiae Paedagogicae Nyíregyháziensis, tom 7/C. Bessenyei György Tanárképző Főiskola Tudományos Közleményei. Nyíregyháza, 1977. 73–118
A vizsgált becenevek egy részét a szlengre jellemző képzőkkel alkották, így ezeket is iskolai ragadványneveknek tekinthetjük (vö.: 100).	
 	BACHÁT LÁSZLÓ, Újabb jelenségek a diáknyelvben: MNyTK. 189. sz. 53–6	
—	Bachát László Ld. Kronstein Gábor, Merre tart az ifjúság nyelvhasználata.	
 	BAJOR NAGY ERNŐ, Lelombozódik és társai: NyünkVil. 142–4	
 	BAKOS JÓZSEF, Ciki, cikiz, lecikiz…?: ÚjAnyKal. 132	
 	BAKOS JÓZSEF, Ez csak humbug!: ÚjAnyKal. 296	
 	BAKOS JÓZSEF, Jattból is megárt a sok: NyünkVil. 320–1	
 	BAKOS JÓZSEF, Köznevesült tulajdonnevek: Heves Megyei Népújság 29/279 (1978. november 26.): 9
A példák között néhány szlengszó is van.	
 	BAKOS JÓZSEF, Lelécel: ÉT. 32 (1977): 1034 = ÚjAnyKal. 295	
 	BAKOS JÓZSEF, Lepipál: ÉT. 32 (1977): 1545	
 	BAKOS JÓZSEF, Nuku…!?: ÚjAnyKal. 82	
 	BAKOS JÓZSEF, Palimadár: ÉT. 33 (1978): 597 = ÚjAnyKal. 35	
 	BAKOS JÓZSEF, Topis és toprongyos: Heves Megyei Népújság 29/244 (1978. október 15.): 9	
 	BAKOS JÓZSEF, Tökmindegy?: Heves Megyei Népújság 29/83 (1978. április 9.): 9 = Magyar Nemzet 34/136 (1978. június 11.): 13
A tök- előtagról.	
 	Balassa, Josef, Deutsche Elemente in der ungarischen Soldatensprache: Die Neueren Spachen 26 (1919): 359–60	
 	B.[alassa] J.[ózsef] írja: A háborús katonanyelvről…: MNy. 18 (1922): 187
Egy angol felhívás nyomán a katona-slang gyűjtését javasolja.	
 	BALASSA JÓZSEF, A katonanyelv külföldi irodalma: Nyr. 49 (1920): 76–8	
 	Balassa József, Albert Dauzat: Les Argots: Nyr. 58 (1929): 83–5
Az ismertetésen túl magyar analógiákat is említ.	
 	Balassa József, A magyar nyelv könyve. (A magyar nyelv multja és jelene. Helyes magyarság). Bp., 1943.
Csoportnyelvek: 42–44; A tolvajnyelv: 266.	
 	BALASSA JÓZSEF, A magyar tolvajnyelv legrégibb emléke: Nyr. 53 (1924): 5–8
Ld. Annô 1782. Die 17ma Aprilis, uub Sedria Diutriktûs…, Conuignatio Terminorum, & Vocum…
Ism.: A régi magyar tolvajnyelv: Detektiv Szemle 6/3 (1924. március 1.): 3	
 	B.[alassa] J.[ózsef], A magyar tolvajnyelv legrégibb emléke: Nyr. 54 (1925): 96
Ld. Annô 1782. Die 17ma Aprilis, uub Sedria Diutriktûs…, Conuignatio Terminorum, & Vocum…	
 	BALASSA JÓZSEF, A magyar tolvajnyelvről: A magyar tolvajnyelv szótára. Összeállította SZIRMAY ISTVÁN, “A Rend” munkatársa. Bevezető tanulmánnyal ellátta Balassa József a “Magyar Nyelvőr” szerkesztője. Bp., [1924]. 3–14	
 	Balassa József, A nyelvek élete. (A nagyközönség számára). Bp., 1938.
Az argó és a tolvajnyelv: 57–61.	
 	Balassa József, A pesti nyelv: Uj Idők 33/13 [I. kötet] (1927. március 27.): 336–8 	
 	BALASSA JÓZSEF, A “pesti nyelvjárás”: Nyr. 62 (1933): 94–6	
 	BALASSA JÓZSEF, A régi magyar tolvajnyelv: Detektiv Szemle 6/4 (1924. április 5.): 10–11
Ld. Annô 1782. Die 17ma Aprilis, uub Sedria Diutriktûs…, Conuignatio Terminorum, & Vocum…	
 	Balassa József, Kaszárnyaszók: Nyr. 17 (1888): 283–4
A német szakszói eredetű kifejezések mellett szlengszavak is találhatók.	
 	Balassa József, Komisz és hadi: Nyr. 47 (1918): 44	
 	Balassa József, Titkos nyelvek, tolvajnyelv: Detektív 5/[20] (1923. július 1.): 3–4	
 	Balassa József, Van-e pesti nyelvjárás?: Nyugat 26/20 (1933. október 16.): 379–380	
 	BALASSA LÁSZLÓ, Néhány francia eredetű fattyúnyelvi szavunkról: NytudDolg. 14. sz. 19–25
A sipista, kormol, kormoz, bré, smafu szavak történeti elemzése.	
 	BALÁZS GÉZA, A firkálások kutatása és nyelvi jellemzői Magyarországon: Nyr. 111 (1987): 330–8	
 	BALÁZS GÉZA, A jelszó szemiotikai, nyelvi arculata: MNy. 89 (1993): 56–70	
 	BALÁZS GÉZA, A kapcsolat felvétel nyelvi formái: Nyr. 111 (1987): 402–12
A fatikus funkcióról; különösen: 407–11.	
 	Balázs Géza, “A magyar nyelv az én szerelmem…” (Beszélgetés Temesi Ferenccel): ÉA. 14/4 (1992. október–december): 3	
 	BALÁZS GÉZA, A rádiókabaré nyelve: Nyr. 115 (1991): 8–16
“a pesti köznyelv, és annak beszélt “laza” változata, a szleng” (9; ld. még: 10–2, 13).	
 	BALÁZS GÉZA, Autófeliratok. (A mai folklór nyelvi formái): ÉA. 15/1 (1993. január–március): 9	
 	BALÁZS GÉZA, Az aszódi fiúnevelő intézet nyelvéről. (Kézirat). *	
 	BALÁZS GÉZA, Beszélő falak. (Ötszáz különféle magyar graffiti, 1980–1990). (MCsopnyDolg. 64. sz.) Bp., 1994. (97 lap).	
 	BALÁZS, GÉZA, Die Charakteristischen Graffiti Ungarns: Annales Universitatis Budapestinensis de Rolando Eötvös nominatae. Sectio Linguistica. Tomus XVIII. Redigit: I. Szathmári. Bp., 1987. 109–18 = (Klny.) Folklór, folklorisztika és etnológia 147. sz.	
 	Balázs Géza, Egy születő mozaikszótípusról: ÉA. 9/1 (1987. január–március): 8	
 	BALÁZS GÉZA, Életünk feltűnő jelei: Emlékkönyv Fábián Pál hetvenedik születésnapjára. Szerk. Kozocsa Sándor Géza. Bp., 1993. 15–25	
 	BALÁZS GÉZA, Feliratos jelvények Magyarországon a nyolcvanas évek végén: MNy. 87 (1991): 190–201	
 	BALÁZS GÉZA, Firkálások a gödöllői HÉV-en. (Előszó: Voigt Vilmos). (MCsopnyDolg. 18. sz.) Bp., 1983. (113 lap).	
 	Balázs Géza, Kácsanyíkató, libanyomorító: MNy. 90 (1994): 331–2
A férfi nemiszerv szodómiára utaló tréfás elnevezései.	
 	BALÁZS, GÉZA, Linguistic Characteristic of Hungarian Tattooed Texts: Annales Universitatis Scientiarum Budapestinensis de Rolando Eötvös nominatae. Sectio Linguistica. Tomus XIX. Redigit: I. Szathmári. Bp., 1988. 37–43	
 	B.[alázs] G.[éza], Rövidítgetünk…: ÉA. 12/3 (1990. július–szeptember): 8	
 	BALÁZS GÉZA, Sátorfirkálások. (MCsopnyDolg. 34. sz.) Bp., 1987. (129 lap).	
 	BALÁZS GÉZA, “Szólj hozzám!” (Mai jelvényfeliratok): Mozgó Világ 14 (1988)/9: 107–17 = Látóhatár 1989. január: 141–58	
 	BALÁZS GÉZA, Szövegszerkesztési sajátosságok Temesi Ferenc Por című regényében: Nyr. 113 (1989): 314– 26
A szlengről: 323–4.	
 	BALÁZS GÉZA, Tetovált szövegek. (MCsopnyDolg. 59. sz.) Bp., 1994. (77 lap).	
 	BALÁZS GÉZA, Tetovált szövegek Magyarországon: MNy. 84 (1988): 460–70 = (Klny.) Folklór, folklorisztika és etnológia 148. sz. Bp., 1988.	
 	BALÁZS GÉZA, “Titok a neved, Suha János…” (Magyarországi tetovált feliratok): Forrás 19 (1987)/3: 35–52	
 	Balázs János, A rokon értelmű szavak: Nyelvművelő. Szerk. LŐRINCZE LAJOS. Bp., 1956. 331–6
Kül.: 334.	
—	BALDAJEV, DANCIG Ld. KOVÁCS ÁKOS–SZTRÉS ERZSÉBET.	
 	BÁLINT KELEMEN, Tolvajnyelv: Nyr. 26 (1897): 175
Három tolvajnyelvi anyagot tartalmazó könyvet, illetve szótárt ismertet.	
 	BÁLINT Sándor, A régi szegedi katonaélet. (Népi emlékezet és helyi hagyományok): Ethn. 90 (1979): 54–68
Kül.: 63–8.	
 	Bálint Sándor, A szegedi népnyelv jövevényszavai: Nyr. 94 (1970): 345–7
A cigány jövevényszavak (lácsó, devla, dadë, kár, kula, roma: 347) föltehetőleg szlengszóknak minősíthetők.	
 	BALLAGI Aladár, Kaszárnyai szók: Nyr. 6 (1877): 44, 88, 136, 183, 233–4, 275–6, 326
Javarészt német szakszói eredetű kifejezések, de számos magyar szlengszó is van közöttük; vö. FELSZEGHY Ediltrud, A császári és királyi hadsereg nyelve Magyarországon 75–80.	
 	BALOGH LÁSZLÓ, A mozaik ragadványnév: Nyr. 112 (1988): 504–5	
 	Balogh László, Az iskolai ragadványnevek gyűjtése és feldolgozása: NÉ. 10 (1985): 106–16	
 	Bana Sándorné, A 625. sz. Ipari Szakmunkásképző Intézet tanulóinak sajátos nyelvi kifejezései és azok magyarázata. (Kézirat). Kisújszállás, 1990. (7 lap).
Az 1990. évi Országos Néprajzi és Nyelvjárási Gyűjtőpályázatra érkezett dolgozat megtalálható a Néprajzi Múzeum Ethnologiai Adattárában, jelzete EA. 24478. (Szerzőjét tévesen Barna néven tartják nyilván.)	
 	Bánhidi Zoltán, A magyar sportnyelv története és jelene sportnyelvtörténeti szótárral. Bp., 1971.
A sportnyelv egészén belül jelentkező “ifjúság” nyelvéről: 12 (1. jegyzet).	
 	Bánhidi Zoltán, Az etimológia és a magyar sportnyelv. (A  gól, csalogatás, dribli, bunda, csin és társaik): MNyTK. 140. sz. 151–60	
 	BÁNHIDI Zoltán, Köznyelvünk és sportnyelvünk kapcsolata 1972–1982: MNyRét. 159–66
Az “ifjúság nyelvéből” a sportnyelvbe került szavak: 161.	
 	Bánóczi József, A butaság synonymikája: Nyr. 7 (1878): 368–71	
 	Bánréti Zoltán, A kommunikációelmélet alapkérdései: Tanulmányok a nyelvről. Szerk. Takács Etel. Bp., 1978. 33–42
A csoportkommunikáció: 40–1.	
 	Barcza József, Bakáéknál: Nyr. 26 (1897): 323–5	
 	BARCZA JÓZSEF, Debreceni diák-szók és szólásmódok: Nyr. 25 (1896): 454–7, 503–5
A cikk első részét a szerző nevének említése nélkül a Tanulók Lapja is közölte (Debreczeni diák-szók és szólásmódok: Tanulók Lapja 3 (1896): 727, 730), kihagyva néhány durvábbnak minősíthető kifejezést.	
 	BARCZA JÓZSEF, Néhány szó és szólásmód a debreczeni diák-nyelvből: Tanulók Lapja 2 (1895): 190, 202–3	
 	BÁRCZI GÉZA, A XX. század magyar nyelve: Látóhatár 16 (1966): 1107–17
Az argóról: 1114–5.	
 	BÁRCZI GÉZA, A magyar nyelv életrajza. Bp., 1963. (További kiadásokban is.)
19631: A tolvajnyelv: 321–2; A jassznyelv: 367–8, 19662, 19753: A tolvajnyelv: 322–3; A jassznyelv: 368–9.	
 	Bárczi Géza, A magyar nyelvtörténet összefoglaló áttekintése: Bárczi Géza–Benkő Loránd–Berrár Jolán, A magyar nyelv története. Bp., 1967. (További kiadásokban is). 487–578
A tolvajnyelvről: 562.	
 	BÁRCZI GÉZA, A “pesti nyelv”: MNy. 27 (1931): 228–42, 284–95, 28 (1932): 85–96 = MNyTK. 29. sz. Bp., 1932. (37 lap) = UŐ, A magyar nyelv múltja és jelene. (Válogatott tanulmányok). Bp., 1980. 237–79 = Hajdú, MNyRétTag. 749–88	
 	BÁRCZI GÉZA, A városi népnyelv kérdéséhez: MNny. 3 (1941): 70–85 = Dolgozatok a debreceni Tisza István Tudományegyetem Magyar Népnyelvkutató Intézetéből. 13. sz. Debrecen, 1941. (18 lap) = UŐ, A magyar nyelv múltja és jelene. (Válogatott tanulmányok). Bp., 1980. 280–97 = Hajdú, MNyRétTag. 732–48.	
 	Bárczi Géza, Az igei átvételek kérdéséhez: MNy. 44 (1948): 81–94
Sok szlengszót is vizsgál: 84, 86–7, 90–2.	
 	BÁRCZI GÉZA, Bevezetés a nyelvtudományba. Bp., 1953.
A nyelv függőleges tagolódása: 18–21.	
 	BÁRCZI GÉZA, Egy régi adat a magyar tolvajnyelvre: MNy. 46 (1950): 276–7.
Sándor István birtokos kis megjegyzésével (Sokféle 1801. VIII, 225, jegyz.) bővíti a tolvajnyelvre vonatkozó addigi ismereteket.	
 	BÁRCZI GÉZA, Jassznyelv és purizmus: Magyar Szemle 46 (1944): 102–9
Ism.: Lapszemle. Magyar Szemle: Msn. 13 (1944): 27–8.	
 	BÁRCZI GÉZA, Jegyzetek a budapesti népnyelvről: MNny. 4 (1942): 71–89 = A Debreceni Tisza István Tudományegyetem Magyar Népnyelvkutató Intézetének Kiadványai 23. sz. Debrecen, 1943. (21 lap).	
 	BÁRCZI GÉZA, Legrégibb tolvajnyelvi szójegyzékünk: MNy. 52 (1956): 228–30
Ld. Annô 1782. Die 17ma Aprilis, uub Sedria Diutriktûs…, Conuignatio Terminorum, & Vocum…	
 	BÁRCZI GÉZA, Nyelvművelésünk. Bp., 1974.
Kül.: 45–6, 66–9.	
—	BÁRCZI GÉZA Ld. Győri György, Egész nemzeti műveltségünk anyanyelvünkön alapszik. (Beszélgetés Bárczi Gézával).	
 	Barcsay Adorján, A szabadkőművesség bűnei. Bp., 1921.
“…ép oly mulatságos az ő primitiv, külön tolvajnyelvük is” — mondja Barcsay a szabadkőművesek kifejezéseit és rövidítéseit számbavéve (12–7). Ezt a részt “Adalék a magyar titkos nyelvekhez” címmel újraközli a MNy. (17 (1921): 129–32).	
 	Bárdosi Vilmos–Karakai Imre, A francia nyelv lexikona. Bp., 1996.
Argó: 40–3; ifjúsági nyelv: 264–6; zsargon: 560.	
 	Barsi Károlyné, A mai politikai nyelv állandósult kifejezései. (Kézirat). Eger. *
Megtalálható az egri Eszterházy Károly Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvészeti Tanszékének könyvtárában.	
 	BARTA ILDIKÓ, Miskolci diáknyelv: Név- és szókincsvizsgálatok. Szerk. BODÁNÉ KOVÁCS MÁRIA. (Miskolci Magyar Nyelvészeti Füzetek. 1. sz.) 34–40	
 	BARTHA János–HORVÁTH Tibor–JÓZSA Nagy Mária–SZABÓ Zoltán, Kis magyar stilisztika. Szerk. Szabó Zoltán. Bukarest, 1968.
“A szókészlet stílusrétegei” c. fejezetben: A csoportnyelvi szavak (szakszók, zsargon és argó): 91–2.	
 	Bartha Gábor, Hogy az a… szép magyar nyelvünk: HBN. 25/104 (1968. május 5.): 12	
 	Bartók Csilla, A jászapáti gimnázium volt tanulóinak ragadványnevei. (Kézirat). Jászberény, 1991. (46 lap + 2 táblázat). *
Említi: Farkas Ferenc, Névtani témájú szakdolgozatok a jászberényi Tanítóképző Főiskolán (1974–1991). (Főiskolai Kiadványok 8. sz.) Jászberény, 1991. 21.	
—	Bartus Zoltán diáknyelvi közlése Budapestről. Ld. Diákszólások. (Gyűjtések a magyar diáknyelv szótárához): Tanulók Lapja 6 (1899): 606	
—	(be) Ld. Bresztovszky Ernő.	
 	Bedecs Éva, Már a dédiék is… (avagy mintalevelek szerelmes szívek számára): Magyar Ifjúság 13/52 (1969. december 25.): 12
Egy régi szerelmi levelezőből idéz, és az idézett szövegeket a hatvanas évek szlengjére is “lefordítja”.	
	Bedő István, Frankó: ÉT. 36 (1981): 874	
—	BÉKEFI ANTAL Ld. Betyárlegendák.	
 	BEke Ödön, Tangó és zsibogó: Nyr. 85 (1961): 96	
 	Békés István, Ami a “Napjaink szállóigéi”-ből kimaradt: Nyr. 99 (1975): 438–44	
—	Békey Ödön diáknyelvi közlése Marosvásárhelyről. Ld. A magyar diáknyelv szótárához. (Újabb adalékok): Tanulók Lapja 7 (1899/1900): 205–6	
 	BÉLDY MIHÁLY, A tolvajnyelv: Nyr. 26 (1897): 212–4
BERKES KÁLMÁNtól A tolvajélet ismertetése c. műből válogatott ki körülbelül száz szót és két párbeszédet.	
—	Beliczay Zoltán diáknyelvi közlése selmecbányai lyceumból. Ld. A magyar diáknyelv szótárához: Tanulók Lapja 7 (1899/1900): 493 = Diáknyelv: Nyr. 46 (1917): 244–5	
 	Bencédy József, Nyelvművelő tanácsok. Bp., 1968.
Csoportnyelvek: 27–8; Argó: 28; A beszélt nyelv alsóbb (familiáris, vulgáris) rétegei: 28–9.	
 	Bencédy József, Tök jó?! (A terjedő nyelvi durvaság ellen): ÉA. 15/4 (1993. október–december): 6	
 	Benedek Géza, Anyanyelvünk védelmében: Magyar Rendőr 3 (1936): 283–4, 311–2, 334, 361, 381, 405, 431
A nyelvművelő cikksorozat harmadik részében szól a tolvajnyelvről is (334).	
 	BENEDEK KÁROLY, A mi diákjaink beszédéről: Nyr. 37 (1908): 126–128	
—	BENKES JÁNOS Ld. A tolvajnyelv szótára.	
 	BENKÓCZY EMIL, A kaszárnyából: Nyr. 38 (1909): 46	
 	Benkő László, A szavak stilisztikai értékeléséről: NyK. 66 (1964): 141–50
Kül.: 146, 150.	
 	Benkő László, Durva szók a köznyelvben és a szépirodalomban: Tanulmányok a mai magyar nyelv szókészlettana és jelentéstana köréből. Szerk. Rácz Endre és Szathmári István. Bp., 1980. 5–13	
 	Benkő László, Zolnai Béla hetven éve: MNy. 56 (1960): 416–9
Zolnai tanulmányt szándékozott írni a népnyelv és az argó keveredéséről, és egy argószótárt: 419. (Az elkészült kéziratok és jegyzetek listáját ld. ZOLNAI neve alatt.)	
 	BENKő Loránd, A történeti nyelvtudomány alapjai. Bp., 1988.
A nyelv szociális tagolódásának történeti vonatkozásai: 228–35.	
 	Benkő Loránd, Irodalmi nyelv — köznyelv: MNyRét. 15–33
Az argó eltérései a köznyelvtől: 24.	
 	BERÉNYI ZS. ÁGNES, Iskolai ragadványnevek: Köznevelés 25/21 (1969. november 7.): 24–5	
 	BERÉNYI ZSUZSANNA ÁGNES, Az iskolai ragadványnevek élete: NytudÉrt. 83. sz. 98–104	
 	BERÉNYI ZSUZSANNA, Az iskolai ragadványnevek gyűjtése: Nyr. 96 (1972): 414–9	
 	[BERKES KÁLMÁN,] A tolvaj élet ismertetése. Irta BERKES KÁLMÁN fővárosi m. kir. államrendőrségi felügyelő. Budapesten 1888.
Gazdag tolvajnyelvi anyagot tartalmaz; van benne egy ismertetés “A tolvajnyelvről” (98–100), körülbelül 800 szó a “Tolvajszavak gyüjteménye” fejezetben (101–39), továbbá “Tolvaj számok” (139–40) és “Beszélgetések tolvajnyelven” (141–82).
Ism.: BÁLINT KELEMEN: Nyr. 26: 175; Csefkó Gyula: MNy. 21: 71.
BÉLDY MIHÁLY egy körülbelül 100 szavas válogatást közölt belőle: A tolvajnyelv: Nyr. 26: 212–4. Balassa tévesen az egész szójegyzék közlésének vélte ezt a válogatást (Nyr. 53: 5). A teljes szótárt ENDRŐDY GÉZA közölte újra “A bűnügyi nyomozás kézikönyvé”-ben (Losonc, 1897. 114–40).
1889-ben ERDÉLYI GYŐZŐ átdolgozásában német kiadásban is megjelent [Das Leben und Treiben der Gauner. Nach dem Ungarischen (“A tolvajélet ismertetése”) des kön. ung. Polizei Inspectors, Koloman Berkes, deutsch bearbeitet von Victor Erdélyi kön. ung. Polizei beamte. Bp., 1889]. A német nyelvű kiadás szótára csak az idegen eredetű (német, jiddis) szavakat közli, a magyar eredetűeket nem (Wörterbuch der Gaunersprache: 95–133). Vö. LOVÁNYI: MNy. 48: 200.	
 	Berrár Jolán, A nyelv belső tagolódása: Telegdi Zsigmond, Bevezetés a nyelvtudományba. I21–II15. Bp., 1981. II, 99–105	
 	Berta Erika, A diáknyelv jellegzetességei a Kaposvári Tanítóképző Főiskola hallgatóinak nyelvhasználatában. (Szakdolgozat). Kaposvár, 1987. (38 lap). *
Megtalálható a kaposvári Csokonai Vitéz Mihály Tanítóképző Főiskola Magyar Nyelvi és Irodalmi Tanszékének Könyvtárában Sz. 4247 jelzet alatt.	
 	Betkowski Jenő [levele A Nyelvőr postájá-ban]: Nyr. 76 (1952): 315
Gyíkleső ’oldalfegyver’, pampuskaleső ’száj’.	
 	Betyárlegendák. (Az alföldi rablóvilág történetei). Szeged, 1898.
Folytatásban közli a Szabad Föld c. újság 39. (1983) évfolyama a 37–51. (szeptember 10–december 17.) számokban.
Az újság ajánlásában (39/37 [1983. szeptember 3.]: 12) BÉKEFI ANTAL szegedi hírlapírónak, CSERZY MIHÁLY nevezetes borbélymesternek és TÖMÖRKÉNY ISTVÁNnak tulajdonítja a könyv írásait. Föltehetőleg Tömörkény István volt, aki végső formába öntötte a történeteket, őmaga is szerzőtársak nélkül tesz említését erről a könyvről: “egy könyvem betyárlegendákkal foglalkozik, amik régi akták és szájhagyományok nyomán kerültek együvé” (Munkák és napok a Tisza partján. Bp., 1963. 187).
A könyv egyik fejezete a tolvajnyelvvel és az álnevekkel foglalkozik [Gúnynevek: 35–48 (Szabad Föld: 39/41 [1983. október 8.]: 12–3)]. Mintegy 250 nevet sorol fel egy per iratai alapján; ezt a listát a Szabad Föld nem közli. Ebben a fejezetben (46–8) felsorol néhány a könyv megírásának idejében használt tolvajnyelvi kifejezést is, amelyek valószínűleg — számos íráshibával, pl. kuasz a knasz helyett stb. — Berkes Kálmán “A tolvajélet ismertetése” c. művéből származnak.
Egy másik fejezet a betyárok és a pusztai emberek titkos jeleiről szól: Jelek a pusztán: 85–93 (Szabad Föld 39/44 [1983. október 29.]: 13, 39/45 [1983. november 5.]: 12–3, 39/46 [1983. november 12.]: 12–3).	
—	B. G. Ld. Balázs Géza.	
 	Biczó Ilona, Diáknyelvi szavak gyűjtése 10–18 éves fiatalok körében. (Szakdolgozat). Kaposvár, 1979. (77 lap + 3 melléklet). *
Megtalálható a kaposvári Csokonai Vitéz Mihály Tanítóképző Főiskola Magyar Nyelvi és Irodalmi Tanszékének Könyvtárában Sz. 1703 jelzet alatt.	
—	Bierbauer János diáknyelvi közlése Egerből. Ld. A magyar diáknyelv szótárához: Tanulók Lapja 7 (1899/1900): 670	
 	Bihari Imre, Egy diákszólásról: Nyr. 37 (1908): 281	
 	Bihari József, Hipis: Nyr. 93 (1969): 137–9	
 	Bihari József, Jampec: MNy. 62 (1966): 88–90	
 	Bíró Ágnes, Hány nyelven beszél az autós?: SzaknyDiv. 254–63	
 	Bíró Ágnes, Szaknyelvi igekötők: SzaknyDiv. 52–61
Kül.: 53.	
 	Bíró Ágnes, “Taxisduma”: ÉA. 2/1 (1980. január–március): 11	
 	Bizzer Judit, “Így beszélünk mi”. (A főiskolai hallgatók nyelvhasználatának vizsgálata). (Diákköri dolgozat). Győr, 1985. *
Rezümé: XVII. OTDK Humán Tudományok Szekciója. A dolgozatok tartalmi kivonatai. Debrecen, 1985. 30.	
 	B. J., Nyikhaj: Nyr. 64 (1935): 144	
—	B. J. Ld. Balassa József.	
 	B. J., Argószótár. Boross–Szűts: Megszólal az alvilág: ÉA. 12/3 (1990. július–szeptember): 10	
 	B. Kovács Kálmán, Hogyan beszélnek a diákok?: Északmagyarország 21/28 (1965. február 3.): 6	
 	B. LŐRINCZY ÉVA: Kirúg — avagy a durvaság pszichózisa: ÉA. 15/1 (1993. január–február): 7	
 	BODA ISTVÁN, Katonai szleng : HBN. 58/268 (1991. november 14.): 8
KIS TAMÁS “A magyar katonai szleng szótára”-nak ismertetése.	
 	Boda Istvánné, Nem téma…: ÉA. 2/1 (1980. január–március): 8	
 	Bódi Zoltán, A szleng a sajtónyelvben: Emlékkönyv Fábián Pál hetvenedik születésnapjára. Szerk. Kozocsa Sándor Géza. Bp., 1993. 58–62	
 	Bódi Zoltán, A szleng nyelvhasználati hátteréről: Nép — nyelv (Tanulmányok Fülöp Lajos 60. születésnapjára). Szerk. Balázs Géza és Selmeczi Kovács Attila. Bp., 1992. 50–2	
 	Bodócs Anna, Jászalsószentgyörgy felső tagozatos tanulóinak ragadványnevei. (Kézirat). Jászberény, 1986. (57 lap + 3 táblázat). *
Említi: Farkas Ferenc, Névtani témájú szakdolgozatok a jászberényi Tanítóképző Főiskolán (1974–1991). (Főiskolai Kiadványok 8. sz.) Jászberény, 1991. 22.	
 	Bogdán Alajos, Pályázat és irodalom nyelvrontásra?: Magyar Nemzet 21/12 (1965. január 15.): 5	
 	Bognár Enikő, A diáknyelv jellemzői Móricz Zsigmond Légy jó mindhalálig című regényében. (Szakdolgozat). Győr, 1992. (36 lap). *
Megtalálható a győri Apáczai Csere János Tanítóképző Főiskola könyvtárában 92/19 raktári jelzet alatt.	
 	Bóka Róbert, Cikis‑e a helyzet?: Élet és Irodalom 18/31 (1974. augusztus 3.): 2	
 	Bokor József, A szókészlet mai rétegződése: A magyar nyelv. Szerk. Adamikné Jászó Anna. (Főiskolai jegyzet). Bp., 1986. 223–4	
 	Bokor József, A szókészlet mai rétegződése, tagolódása: A magyar nyelv könyve. Főszerk. A. Jászó Anna. Bp., 1991, 19942. 180–3	
 	Bolgár Izabella, Nyelvi hátrány és szociális hátrány. (Szakdolgozat). Szekszárd, 1994. (36 lap). *
Megtalálható a szekszárdi Illyés Gyula Pedagógiai Főiskola könyvtárában.	
 	Bondeson, U., Az argó mint a bűnöző közösségbe illeszkedés mutatója. (Ism.: dr. Varga Géza): Jogi Tudósító 9/7–8 (1978. április): 38–40 = Belügyi Szemle 16/12 (1978. december): 121–2
Bondesonnak a Scandinavian Studies in Criminology c. folyóirat (Oslo–London) II. kötetében megjelent cikkét foglalja össze Varga Géza, majd ezt közli kisebb stilisztikai változtatásokkal a Belügyi Szemle.	
 	Bor Ambrus, Lányok vagy csajok?: Magyar Nemzet 27/104 (1971. május 5.): 1	
—	Borcsa Mihály diáknyelvi közlése Halasról és Késmárkról. Ld. A magyar diáknyelvhez. (Ujabb adalékok): Tanulók Lapja 6 (1899): 317	
—	Bornemisza Miklós Ld. Név nélkül, Cím nélkül [Tolvajnyelvi gyűjtés].	
 	Boros Ferenc, Bűnözők ragadványnevei az 1790–94. közti körözőlevelekben. (Szakdolgozat). Nyíregyháza, 1984. (52 lap). *
Megtalálható a nyíregyházi Bessenyei György Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvi Tanszékének könyvtárában.	
 	Boros Mária, Jászárokszállás és Jászdózsa diák-ragadványneveinek összehasonlítása. (Kézirat). Jászberény, 1984. (90 lap + 1 táblázat). *
Említi: Farkas Ferenc, Névtani témájú szakdolgozatok a jászberényi Tanítóképző Főiskolán (1974–1991). (Főiskolai Kiadványok 8. sz.) Jászberény, 1991. 22.	
 	BOROSS JÓZSEF–SZŰTS LÁSZLÓ, Megszólal az alvilág… (A mai magyar argó kisszótára). Bp., 1990. (48 lap).
Ism.: B. J., Argószótár. Boross–Szűts: Megszólal az alvilág: ÉA. 12/3: 10.	
—	BOROSS JÓZSEF–SZÜTS [= SZŰTS] LÁSZLÓ Ld. A mai magyar argó kisszótára.	
 	BOROS TIBORNÉ, Zsargon és magatartás: Nyr. 89 (1965): 147–157
Szójegyzékkel.	
 	Bozsóki Gabriella, Az ifjúsági nyelv. (Kézirat). Eger, 1989. *
Megtalálható az egri Eszterházy Károly Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvészeti Tanszékének könyvtárában.	
 	Bölöny József, Hogyan beszél az ifjúság?: Magyar Nemzet 21/6 (1965. január 8.): 5
A Nyr. pályázatáról.	
 	[Bresztovszky Ernő] (be), A pali meg a huszonnyolcas…: Népszava 41/106 (1913. május 6.): 8
Sebestyén Károlynak “A magyar nyelv vadhajtásai” c. cikkére reagál. Újraközölve (“egy-két erős kifejezés elhagyásával”): Nyr. 42 (1913): 278–9.	
—	Budapest a fattyúnyelvben. Ld. ZOLNAY VILMOS és Gedényi Mihály.	
 	Budapesti fattyúnyelvi szójegyzék. I–III. Összegyűjtötte és magyarázta ZOLNAY VILMOS és GEDÉNYI MIHÁLY. (Kézirat.) Bp., 1960. (010 + 881 lap)	
Ez a szótár a publikációs lehetőségeket keresve készült, anyaga tulajdonképpen válogatás “A magyar fattyúnyelv szótárá”-ból. Megjelenésének tervéről (kőbányai) számol be: Babuska, cidibum, cérnakorzó. (Készül Budapest fattyúszótára — Imádsággal a napfogyatkozás ellen. A főváros érdekességei, múltja, irodalma a Szabó Ervin könyvtár készülő sorozatában): Esti Hírlap 6/24 (1961. január 28.): 6. Egy-egy példánya megtalálható a Fővárosi Szabó Ervin Könyvtárban (jelzete: Bq 0910/159), az MTA kézirattárában (jelzete: Ms 10.296/I–II–III.), az ELTE Egyetemi Könyvtár kézirattárában (jelzete: H. 222) és az Országos Széchényi Könyvtárban (jelzete: 406.373).
—	Budapesti nyelv. Ld. GRÉTSY LÁSZLÓ.	
 	Budapesti tolvajnyelv: Rendészeti Közlöny 1/10 (1878. december 4.): 76–77
A tárcának íródott kis közlemény közel hatvan “rosz zsidó-német kifejezésből” áll, de a szerző szerint ezeket a magyar tolvajok nem használták.	
—	BUDAY ZOLTÁN Ld. Koldusruhában a koldusok közt.	
 	BUS ISTVÁN, Az ifjúsági nyelv; a katonai argó: szó- és kifejezésgyűjtemény. (Kézirat). ELTE TFK, 1986. (37 lap).
Említi: Kis, KatSzl. 5.	
 	Buzás Dezső, Légo: Msn. 10 (1941): 80–1	
 	Buzás László, Argó és modor. (Hozzászólás Zolnai Béla: Az argó — és akiknek nem kell c. cikkéhez): A könyvtáros 10 (1960): 444	
 	BÜKY László, “A csaj […] összevissza van falcolva”: Nyr. 115 (1991): 149	
 	BÜKY LÁSZLÓ, A diáknyelv képzőhasználatáról: Nyr. 98 (1974): 282–283	
—	Czeczkó Lajos diáknyelvi közlése Léváról. Ld. Diákszólások. (Gyűjtések a magyar diáknyelv szótárához): Tanulók Lapja 6 (1899): 606.	
 	Czirmay Júlia, Zselyk személynevei. (Szakdolgozat). Győr, 1993. (65 lap + fotók). *
Megtalálható a győri Apáczai Csere János Tanítóképző Főiskola könyvtárában 93/29 raktári jelzet alatt.	
 	CSALAMJAI EMMA, Nemzedékek párbeszéde: ÉA. 15/1 (1993. január–március): 3	
 	CSÁNYINÉ WITTLINGER MÁRIA, Egy miskolci szakközépiskola diákszavai. (MCsopnyDolg. 32. sz.) Bp., 1987. (31 lap).
Ism.: H.[ajdú] M.[ihály], Csányiné Wittlinger Mária: Egy miskolci szakközépiskola diákszavai: Hungarológiai Értesítő 9 (1989)/3–4: 500–1.	
 	[Csató István] (csi), Tudja‑e Ön, mi az a “fattyúnyelv”? (Nem? Pedig lépten-nyomon találkozik vele!): Népakarat 2/57 (1957. március 9.): 4
Zolnay Vilmos–Gedényi Mihály “A magyar fattyúnyelv szótára” c. munkájáról számol be.	
 	CSEFKÓ GYULA, A bajai diáknyelvből: Nyr. 28 (1899): 477	
 	CSEFKÓ GYULA, Adalékok tolvajnyelvi szótáraink könyvészetéhez: MNy. 21 (1925): 70–2	
 	CSEFKÓ GYULA, A golyózás műszavai: Nyr. 33 (1904): 303	
 	CSEFKÓ GYULA, A háborús katonanyelvből: MNy. 17 (1921): 167–72	
 	Csefkó Gyula, A kuglizás műszavaihoz: Nyr. 26 (1897): 557	
 	CSEFKÓ GYULA, A tolvajnyelvből: Nyr. 27 (1898): 132
Egyetlen rövid mondatot közöl, megadva a köznyelvi megfelelőjét: Nem cóldova s elprédlizett ’Nem fizetett és megszökött’.	
 	Csefkó Gyula, Csirkász: Nyr. 26 (1897): 557	
 	Csefkó Gyula, Fika: Nyr. 73 (1949): 98–9	
—	CSERZY MIHÁLY Ld. Betyárlegendák.	
 	CSETNEKI SÁNDORNÉ, Diákhagyományok nyomában: ÉA. 8/4 (1986. október–december): 7–8	
—	(csi) Ld. Csató István.	
 	Csík Anna, A mai fiatalság beszéde, a zsargon. (Kézirat). Eger, 1966. *
Megtalálható az egri Eszterházy Károly Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvészeti Tanszékének könyvtárában.	
 	Csikós László, “Szia” és társai: Népszabadság 2/244 (1957. október 16.): 9
Két 12-13 éves fiú párbeszédét mutatja be.	
 	Csirke Katalin, Szülőfalum (Újszász) felső tagozatos tanulóinak ragadványneveinek vizsgálata. (Kézirat). Jászberény, 1989. (55 lap + diagramok + táblázatok). *
Említi: Farkas Ferenc, Névtani témájú szakdolgozatok a jászberényi Tanítóképző Főiskolán (1974–1991). (Főiskolai Kiadványok 8. sz.) Jászberény, 1991. 24.	
 	Csongrádi Henriette, Gyermeknyelv : Beszédtevékenység és beszédfejlődés a gyermekkorban : A kisiskolások mondat- és szövegalkotása. (Szakdolgozat). Szekszárd, 1994. (47 lap + melléklet). *
Megtalálható a szekszárdi Illyés Gyula Pedagógiai Főiskola könyvtárában.	
 	Csontos Lászlóné, Tanulói ragadványnevek Kiskörén. (Kézirat). Jászberény, 1991. (29 lap + 3 táblázat + terjedelmes melléklet). *
Említi: Farkas Ferenc, Névtani témájú szakdolgozatok a jászberényi Tanítóképző Főiskolán (1974–1991). (Főiskolai Kiadványok 8. sz.) Jászberény, 1991. 24.	
—	CSORBA ERZSÉBET Ld. Tini szótár: Ifjúsági Magazin 23/8: (1987. augusztus): 12–13.	
 	Cs.[ordás] L.[ajos], Bakadumában. Motoros fóka, iszapszemű rája: Esti Hírlap 37/200 (1992. augusztus 26.): 5
KIS TAMÁS Bakaduma c. könyvének ajánlása.	
—	Csörögi István–Nagy Ferenc Ld. A magyar szaknyelvkutatás bibliográfiája.	
 	Csűri [= Csűry] Bálint, Vereshagyma, hagyma, kolompér: MNy. 18 (1922): 170
’Rosszul járó, olcsó zsebóra’.	
 	Dán Krisztina, Német jövevényszavak a magyar szlengben. (Szakdolgozat). Debrecen, 1996. (204 lap).
Megtalálható a KLTE Magyar Nyelvtudományi Intézetének könyvtárában, jelzete: K. 1179.	
 	Dávid András, Nyelv és varázs. Bp., 1980.
Nyelvünk mai rétegződése: 94–102, kül.: 95. Részleteket közöl Matijevics Lajos “A vajdasági magyar diáknyelv” c. könyvéből: A diáknyelvről: 98–99, A cigajos srácok: 99–100.	
 	D. B., Diákszólások: Tanulók Lapja 8 (1900/1901): 13
A soproni kath. főgimnázium diáknyelvéből.	
 	D. Bartha Katalin, A magyar szóképzés története. (Magyar történeti szóalaktan II.) Bp., 1958.
Játszi szóképzés: 128–9.	
 	Deák Andrea–Hernádi Beáta–Hicska Márta–Kerekes Éva–Márta Beáta–Misi Ágnes–Molnár Márta–Toman Ildikó, A hatvani középiskolások kereszt-, bece- és ragadványnevei. (Magyar Személynévi Adattárak 95. sz.) Bp., 1991. (83 lap).	
 	Debreczeni diák-szók és szólásmódok: Tanulók Lapja 3 (1896): 727, 730
BARCZA JÓZSEF “Debreceni diák-szók és szólásmódok” (Nyr. 25 (1896): 454–7, 503–5) c. cikkének első részét közölte a Tanulók Lapja a szerző nevének említése nélkül, kihagyva néhány durvábbnak minősíthető kifejezést.	
 	Deme László, A beszéd és a nyelv. Bp., 19782.
A társadalmi csoportok szerinti megoszlás: 156 = Hajdú, MNyRétTag. 242–3.	
 	DEME LÁSZLÓ, A nemzeti nyelv rétegei a helyesség szemszögéből: Nyelvművelésünk főbb kérdései. (Tanulmánygyűjtemény). Szerk. LŐRINCZE LAJOS. Bp., 1953. 15–48
A zsargonról és a tolvajnyelvről: 21–3, 27, 39–42.	
 	Deme László, Az általános nyelvészet alapjai. Bratislava, 1969.
A nyelvhasználati formák megoszlásának kérdései: 173–85, kül.: 179–80.	
 	DEME LÁSZLÓ, Csak a szó más?: Szépen magyarul 68–70	
 	Deme László, Ifjúság és beszédkultúra: ÉA. 6/2 (1984. április–június): 2–3	
—	Deme László Ld. Az ifjúság beszédkultúrájáról. (Írások a “Magyar nyelv heté”-nek 1984. évi központi témájáról).	
 	[Dengl János,] Magyar nyelvhelyesség és magyar stilus. Irta: Dengl János  dr. Bp., 1937.
A “Stílus, stílusrétegek, stilisztika” fejezetben ír az utca nyelvéről, a jassznyelvről, a tolvajnyelvről, valamint az osztály- vagy csoportnyelvekről: 70, 77–9. A 33. lábjegyzetben egy oldalnyi terjedelmű szójegyzéket is közöl (78–9).	
 	Dengl János, Röhej: Msn. 8 (1939): 193	
 	Dési János, Dolgozat a katonanyelvről: Néphadsereg 41/21 (1988. május 21): 13	
 	Diáknyelv: Nyr. 46 (1917): 244–5
A Tanulók Lapjából (A magyar diáknyelv szótárához: Tanulók Lapja 7 (1899/1900): 493) átvéve a nyíregyházi főgimnáziumból Paczauer Ervin, a budapesti ev. ref. főgimnáziumból Horváth Dezső és a selmecbányai lyceumból Beliczay Zoltán gyűjtéséből, valamint a szarvasi főgimnáziumból közöl anyagot a Nyr.	
 	Diákszólások. (Gyűjtések a magyar diáknyelv szótárához): Tanulók Lapja 6 (1899): 606
Körmöcbányáról (Singer Gyula), Kalocsáról (K. J.), Léváról (Czeczkó Lajos), Sopronból (TeChet Károly), Budapestről (Bartus Zoltán), Nagybányáról (Stetz László), Aradról (L. B.) és Csíksomlyóról érkeztek adatok Dobos Károly szótárának kiegészítésére.	
—	Diákszólások: Tanulók Lapja. Ld. Zipser Aladár, Singer Gyula és D. B. alatt.	
 	Diákszótár-szemezgető: Reader’s Digest Válogatás 1995/november: 54
Tíz szót és kifejezést mutat be a “Tök Jó, Zalaegerszeg” aláírással szignált kis szószedet.	
 	Dictionarium Novum in Sede Dominali Episcopali Agriae Die 29 Novemb conscript•[m] a latronib[us] interceptis, adhuc in latrocinio suo existentib[us] excogitat•[m]. [Új szótár, amelyet az egri érseki székhelyen november 29-én írtak össze az elfogott rablóktól, ezeket használták eddig rablásaik során.]	
A XIX. század legelejéről származó kéziratos egri szójegyzéket egy Raphaëlis Takáts “Lexicon Ungaricum”-ához (1811) csatolt egykorú feljegyzéséből ismerjük (MTA kézirattára: M. Nyelvt. 4-r. 33. sz. A könyv végére betett lap 310. levélként van beszámozva). Bárczi szerint (MNny. 4: 74; MNy. 46: 276) független az “Annô 1782. Die 17ma Aprilis, Ñub Sedria DiÑtriktûs…, ConÑignatio Terminorum, & Vocum…” c. alatt bemutatott szójegyzékünktől.
Közzéteszi:
a) Heinlein István, Egri tolvajnyelv a XIX-dik század elejéről: MNy. 4: 268–9.
b) Zolnay Vilmos–Gedényi Mihály, A magyar fattyúnyelv szótára. (Kézirat). Bp., 1945–1962. I, 0232–0234.
 	Dictionary of Hungarian Slang by Dr. A. Sandri White. Aurea Publications, Central Valley, New York, 1960. (54 lap).
A körülbelül 1600 szót tartalmazó, gépírásról sokszorosított szótár három nagyobb szórétegből: (1) a korabeli szlengből és tolvajnyelvből, (2) a hétköznapi beszélt nyelvből és a gyermeknyelvből, valamint (3) a nyelvjárások elterjedtebb szavaiból válogat, magyarul és angolul értelmezve az egyes kifejezéseket. A szerző célja nem egy tiszta szlengszótár elkészítése, hanem — mint az első lapon írja — egy sztenderd-szótárakat (“»standard« dictionary”) kiegészítő mű közrebocsátása volt. A válogatási szempontokból következően a szótár anyagának egy kisebb része nem sorolható a szleng kifejezései közé.	
 	Dobóné Berencsi Margit, Kösz, viszlát, pot és a többiek: ÉA. 16/5 (1994. december): 10
A szórövidítésről és ‑csonkításról.	
 	DOBOS KÁROLY, A magyar diáknyelv: Tanulók Lapja 5 (1898): 314, 316–7; 327–8, 330; 340–1; 357–8; 376–7; 397–8; 404–5; 422–3; 435–6; 454–5, 458; 474, 476–7
A 11 részben közölt mű kisebb formátumban, változatlan tartalommal önállóan is megjelent “A magyar diáknyelv és szótára” cím alatt.	
 	[DOBOS KÁROLY,] A magyar diáknyelv és szótára. Irta: DOBOS KÁROLY. Bp., 1898. (80 lap).
Ism.: TOLNAI VILMOS: Egyetemes Philologiai Közlöny 22 (1898): 753–5.	
 	Dóra Zoltán, Diákjaink nyelvhasználata. (Egy felmérés tanulságai): Nyr. 118 (1994): 54–7	
 	Dóróné Kónya Zsuzsanna, Óvodás és kisiskolás korúak “ragadványneveinek” összehasonlító elemzése. (Kézirat). Nagykanizsa, 1979. *
Fülöp László említi “Névtani dolgozatok a Kaposvári Tanítóképző Főiskolán” című cikkében: NÉ. 9 (1984): 130.	
 	Dömötör Sándor, Kőbölcsőben ringatták: Nyr. 73 (1949): 100–1	
—	Dugonics András Ld. Jeles történetek. 	
 	ÉDER ZOLTÁN, Muki: Nyr. 87 (1963): 474	
 	Éder Zoltán, “Szerbusztok, édes egy jó lelkeim”: AnyŐrj. 112–4	
 	[EDVI ILLÉS PÁL,] Első oktatásra szolgáló kézikönyv, vagyis a’ legszükségesebb tudományok’ összessége vallási különbség nélkül minden néptanítók’ ’s tanulók’ számára készült, ’s a’ Magyar Tudós Társaság által, első rendű Marczibányi Lajos-jutalommal koszorúzott pályamunka. Irta: EDVI ILLÉS PÁL, M. Tudós Társasági l. tag. Második, megjavított és bővített kiadás. Harmadik kötet, az oktatókönyv’ második darabja. Budán, 1838.
A tizenharmadik részben, a 186. lapon két kifejezést mutat be a zsiványok titkos társalkodásából (nem világítasz, vakpandur). A könyv első kiadásából (1837) ez a rész még hiányzik, a harmadik megjavított és bővített kiadásban (1841) néhány írásjelbeli különbségtől eltekintve ugyanaz a szöveg megtalálható. Edvi Illés Pál Vas és Sopron megye táblabírája volt, talán erről a vidékről származnak a tolvajnyelvi szavak is. Idézi IMPLOM JÓZSEF: MNy. 53 (1957): 272.	
 	Egry István, A pesti jassz. (Ferencvárosi különlegesség): Detektiv Szemle 7/11 (1925. november 22.): 5–7
Életmódjuk és néhány adat a nyelvükből.	
 	Egriné Opauszky Eszter, Az ifjúsági nyelv vizsgálata a nyíregyházi Széchenyi István Közgazdasági Szakközépiskolában. (Szakdolgozat). Debrecen, 1990. (65 lap).
Megtalálható a KLTE Magyar Nyelvtudományi Intézetének könyvtárában, jelzete: K. 1075.	
 	Egyetmást a tolvajnyelvről: Rendőri Lapok 13 (1906): 137	
 	É. Kiss Sándor, Sesta-kert: MNy. 65 (1969): 456–8 = uő, “Értsd is a szót…!” (Nyelvművelő írások). Bp., 1988. 95–8	
 	Elekfi László, A szaknyelvi szókincs nemzetközi rétegéről: MNyRét. 275–83
Említi az argót a 276. és példákkal a 278. oldalon.	
 	Elekfi László–Kovalovszky Miklós, Zsargon: NyKk. II, 1287	
—	Első oktatásra szolgáló kézikönyv… Ld. EDVI ILLÉS PÁL.	
 	ENDREI Ákos, Tájszók. Somogyiak: Nyr. 29 (1900): 336
Néhány diáknyelvi szót is közöl.	
 	[ENDRŐDY GÉZA,] A bűnügyi nyomozás kézikönyve (a m. kir. csendőrség, városi- és járási rendőrhatóságok, valamint a vizsgálóbirák, királyi ügyészségek s általában a bűnügyekkel foglalkozó egyének részére). Dr. Grosz János grazi cs. kir. államügyész munkája és egyéb források nyomán irta: ENDRŐDY GÉZA. Losonc, 1897; 2. kiadás: Bp., 1898. [némileg módosított alcíme: (a m. kir. csendőrség, az összes rendőrhatóságok és rendőrök, valamint a vizsgálóbirák, királyi ügyészségek s általában a bűnügyekkel foglalkozó egyének részére). Dr. Grosz János grázi cs. kir. államügyész munkája, saját tapasztalatai és egyéb források nyomán irta: ENDRŐDY GÉZA].
A könyv maga új tolvajnyelvi szavakat, kifejezéseket nem tartalmaz, mindössze újraközli, “reprodukálja” Berkes szójegyzékét (VI. Fejezet. A tolvajnyelvről: 114–40 [a 2. kiadásban: 141–72]), de rendkívül jó anyagot közöl a bűnözők egyéb érintkezési formáiról, “a gonosztevők furfangjairól”: A tolvaj-jelekről a) Az írott, vagy rajzolt jelek (101–6), b) A némabeszéd és a láthatatlan írás (106–9), c) Az ösmertető jelek (109–10), d) Hang által közvetített jelek (110–1) stb.	
 	Eperjessy Károly, Ahogy a tolvajok beszélnek: Rendőr-almanach 1906. Szerkesztik: dr. Gábor Béla és dr. Nagy Károly rendőrfogalmazók. Bp., 1906. 59–64
Egy bűnözőnek kedveséhez tolvajnyelven versben írt levelét közli köznyelvi fordítással együtt.	
—	ERDÉLYI GYŐZŐ Ld. [Berkes Kálmán,] A tolvajélet ismertetése.	
 	Erdey Sándor, A recski tábor rabjai. Bp., 1989.
Recski zsebszótár: 281–93.	
 	ERDőS Attila, “Kopasz”, “öreg” — avagy megszűnik egy “hagyomány”?: Magyar Honvéd 1/32 (1990. október 12.): 9	
 	Erdős Dezső, Tréfás kifejezések. Csíkmegye: Nyr. 37 (1908): 140	
 	ERDŐS GÁBOR, Újabb jelentésváltozások az ifjúsági nyelvben: Nyr. 112 (1988): 143–148	
 	Éri-Halász Imre, A nyelv törvénytelen gyermekei. (Argot-szavak franciában és magyarban): Magyar Nemzet 6/210 (1943. szeptember 24.): 9
Ism.: Lapszemle. Magyar Nemzet: Msn. 12 (1943): 122.	
	Éri-Halász Imre, Ki ne mondja! Bp., é. n.
A tolvajnyelvről: 90–5.	
	Érszegi Kálmán, Fővárosi?: ÉT. 40 (1985): 1132
A Szia, madár! köszönésről a budapesti Műegyetemen 1941–44-ben.	
	Exotikus pesti városrészek. (A bűn és nyomor fészkei): Detektiv Szemle 1925. január 28. 4–5	
 	FÁBIÁN PÁL, A szavak anyagraktárában: Nyelvtan — stílus — szónoklás. Szerk. Terestyéni Ferenc. Bp., 1960. 220–68
A tolvajnyelv: 242–3; A zsargon: 244.	
 	FÁBIÁN PÁL, A szavaknak társadalmi rétegek szerinti megoszlása: BENCÉDY József–FÁBIÁN Pál–RÁCZ Endre–VELCSOV MártonNÉ, A mai magyar nyelv. Bp., 1968. 471–80.
1. A csoportnyelvek vagy szakszókincsek: 471–4, A mozgalmi nyelv: 474–5, A tolvajnyelv: 476–7; 2. A rétegnyelvek: 478–9; 3. A zsargon: 479–80.	
 	Fábián Pál, Jassznyelv: Világirodalmi lexikon. V. Főszerk. Király István. Bp., 1977. 578–80	
 	Fábián Pál, Sportsajtónk nyelvéről: NytudÉrt. 40. sz. 78–84
Kül.: 82–3.	
—	FÁBIÁN PÁL–SZATHMÁRI ISTVÁN–TERESTYÉNI Ferenc, A magyar stilisztika vázlata. Bp., 1958. Ld. TerEstyéni Ferenc.	
 	Fabó Bertalan, A magyar kártya: MNy. 1 (1905): 266–7	
 	Fabriczius Albertné, A balassagyarmati Bajcsy-Zsilinszky Úti Általános Iskola felső tagozatos tanulóinak ragadványnevei. (Kézirat). Jászberény, 1983. (26 lap). *
Említi: Farkas Ferenc, Névtani témájú szakdolgozatok a jászberényi Tanítóképző Főiskolán (1974–1991). (Főiskolai Kiadványok 8. sz.) Jászberény, 1991. 25–6.	
 	Farkas László, Ciki és társai: Észak-Magyarország 35/91 (1979. április 20.): 4	
 	Farkas Márta, “Így beszélünk mi”: ÉA. 4/3 (1982. július–szeptember): 9–10, 4/4 (1982. október–december): 9–10
Kül.: 4/4: 10. Vö. még uő, A diszkó-nyelvről (“Így beszélünk mi”): ÉA. 5/1 (1983. január–március): 9 és Fiúk–lányok kapcsolata — szavakban: ÉA. 5/3 (1983. július–szeptember): 9.	
 	Farkas Márta, Fiúk–lányok kapcsolata — szavakban: ÉA. 5/3 (1983. július–szeptember): 9	
 	Farkas Tamás, Előfelvett honvéd elvtárs! (Egy fogalomkör egy csoportnyelvben). (Diákköri dolgozat.) Bp., 1993. (50 lap).
Rezümé: XXI. Országos Tudományos Diákköri Konferencia Humán Tudományok Szekciója. A dolgozatok összefoglalói. Szombathely, 1993. 225.	
—	FAZAKAS ISTVÁN Ld. Jasszok, zsarók, cafkavágók.	
 	FAZEKAS Erzsébet, A kábítószeresek nyelvhasználatáról: Egyetemi szociolingvisztikai dolgozatgyűjtemény. (Egyetemi Szociolingvisztikai Dolgozatok 1. sz.) Bp., 1993. 42–59	
 	Fehér Krisztina, Az ifjúság nyelve. (Kézirat). Eger, 1989. *
Megtalálható az egri Eszterházy Károly Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvészeti Tanszékének könyvtárában.	
 	Fejti György, Az ifjúság beszédkultúrája: ÉA. 6/3 (1984. július–szeptember): 1	
 	FELDE GYÖRGYI, A kaptafa és a suszter. (A szaknyelvi kifejezéskészlet vándorlása): SzaknyDiv. 225–39
Kül.: 232–6.	
 	FELDE GYÖRGYI, Köznapi bizalmaskodások: NyDiv. 94–101	
 	FELSZEGHY Ediltrud, A császári és királyi hadsereg nyelve Magyarországon. (Német Nyelvészeti Dolgozatok 2. sz.) Bp., 1938.
A katonanyelv — népetimológia a katonanyelvben: 57–81. Német és magyar katonai szlengszavakat mutat be, a magyar szókincs BALLAGI Aladár gyűjtéséből származik (Nyr. 6: 44, 88, 136, 183, 233–4, 275–6, 326), ezt közli újra. Részben felülbírája Ballagi adatait, néhány újabb szlengszóval is bővíti azokat. Ballagi anyaga javarészt német szakszói eredetű kifejezésekből áll, de számos magyar szlengszó is van közte.	
 	Fényes Zoltánné, Vájártanulók szólítónevei: NÉ. 1 (1979): 38–44	
 	FENYVESI ISTVÁN, Soknapújóska a cidribiliben: Reggeli Délvilág 1992/43 (február 20.): 4
KIS TAMÁS “A magyar katonai szleng szótára (1980–1990)” című könyvének ismertetése.	
 	Ferenczy Géza, Magyarán. (Válogatott cikkek, tanulmányok, előadások). Szerk. Elekfi László. Bp., 1980.	
[Ifjúságunk és a] jassznyelv: 56–58; Zűr, zűrös: 58–9; Stílusunk eldurvulása: 149–50.
 	Ferenczy Géza, Srác: Nyelvművelő levelek az Akadémia Nyelvtudományi Intézetének levelesládájából. LŐRINcze LAJOS irányításával szerk. FERENCZY GÉZA és RUZSICZKY ÉVA. Bp., 1964. 371	
 	FERENCZY GÉZA, Stílusunk eldurvulása: ÚjAnyKal. 290	
 	FISCHER Sándor, Hogyan beszélnek a fiatalok?: Élet és Irodalom 18/26 (1974. június 29.): 13	
 	Fodor István, A köznyelvtől a titkos nyelvig: A nyelvek világában. Szerk. Bélley Pál. Bp., 1959.63–4	
 	Fodor István, Mire jó a nyelvtudomány? Bp., 1968.
Csoportnyelvek: 278–9.	
 	Fogarasi Miklós, A blabla múltjáról: MNy. 77 (1981): 467–70	
—	Főkapitányság szótára. Ld. A tolvajnyelv szótára.	
 	FÜLE BERNADETT, Egy általános iskolai osztály ragadványneveinek és szociometriai felmérésének összehasonlítása. (Diákköri dolgozat). Gödöllő, 1989. *
Rezümé: XIX. OTDK Humán Tudományok Szekciója. A dolgozatok szerzői összefoglalói. Bp., 1989. 85.	
 	FÜLE BERNADETT, Ragadványnevek szociometriai vizsgálata egy ceglédi általános iskolában. (MNévtDolg. 88. sz.) Bp., 1990. (35 lap).	
 	FÜLÖP TAMÁS, A lenti laktanya katonáinak nyelvhasználata 1985/86. (MCsopnyDolg. 48. sz.) Bp., 1991. (19 lap).	
 	Gagyista: MNy. 8 (1912): 374
Az Ujság 1912. augusztus 29-i számában (10/204: 11) megjelent “A gagyisták” c. cikk egy részét közlik újra.	
 	GALAMBOS DEZSŐ, Diák-gúnynevek: Nyr. 45 (1916): 142	
 	GALAMB SÁNDOR, A magyar Thália nyelve: MNy. 23 (1927): 24–7
A színházi zsargonról és szlengről.	
 	Gálffy Mózes, A nyelv rétegződése: Balogh Dezső–Gálffy Mózes–J. Nagy Mária, A mai magyar nyelv kézikönyve. Bukarest, 1971. 16–20; kül.: 19.	
 	Garázda Péter, Faramuci: MNy. 36 (1940): 254	
 	Garázda Péter, Stőr: MNy. 36 (1940): 254	
 	Gáspár István, A mai politikai élet szólásai. (Kézirat). Eger, 1976. *
Megtalálható az egri Eszterházy Károly Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvészeti Tanszékének könyvtárában.	
 	Gedényi Mihály, A gyűjtőfogházban. (Kézirat). Kistarcsa, Tököl 1958. *	
Hivatkozik rá: Zolnay Vilmos–Gedényi Mihály, A magyar fattyúnyelv szótára I, 0144. Az i. h.-en “Kéziratban a szerzőnél” megjegyzéssel szerepel, de Gedényi Mihály hátramaradt feljegyzései között eddig nem sikerült a nyomára bukkannom. Gedényi Mihálynénál nincs meg; esetleg a Széchényi-könyvtár 2025-ig zárolt Gedényi-hagyatékának valamelyik kötetében található, de a fattyúnyelvi szótárak előmunkálatait tartalmazó csomókban nem lelhető fel.
Bizonyára azonos (bár a cím nem egyezik) a “ZOLNAY VILMOS fattyúnyelvi szótárát kiegészítő dolgozatok” cím alatt (Bp., 1970) az ELTE Egyetemi Könyvtár kézirattárában őrzött kisebb-nagyobb gyűjtemények, tanulmányok (jelzete: H. 281) között található egyik dolgozattal, melynek címe: Fattyúnyelvi szógyűjtés Kistarcsáról, Tökölről és a gyűjtőfogházból (4 lap).
 	Gedényi Mihály, A maszi, tütü, kaja és társai: Fiúk évkönyve. Tervezte és összeállította: Karádi Ilona. Bp., 1982. 300–4	
 	[Gedényi Mihály] — gm —, A tolvajnyelv eredetéről: Film — Szinház — Irodalom 3/2 (1940. január 11–18.): 25–6	
—	GEDÉNYI MIHÁLY Ld. ZOLNAY VILMOS–Gedényi Mihály.	
—	GEDŐ (GÁVEL) GYÖRGY Ld. Adatok a diáknyelvhez és Az “aks‑i szótár” újabb adatai.	
 	Gégény Katalin, A nagyhalászi általános iskola diákszókincsének vizsgálata. (Szakdolgozat). Nyíregyháza, 1983. (53 lap). *
Megtalálható a nyíregyházi Bessenyei György Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvi Tanszékének könyvtárában.	
 	Gegus Dániel, Zsibaj a “Koronában”. (Genre a tolvajvilágból): Rendőr-almanach 1906. Szerkesztik: dr. Gábor Béla és dr. Nagy Károly rendőrfogalmazók. Bp., 1906. 31–6
A kis cikk lábjegyzeteiben tíz tolvajnyelvi szó magyarázata található.	
 	Gémes Balázs, A kecskeméti diáknyelv szótára (1967). (MCsopnyDolg. 10. sz.) Bp., 1982. (63 lap).	
 	Gerendeli György, Kokó, Cila és társaik: ÉA. 11/1 (1989. január–március): 13–4	
—	G. L. Ld. Grétsy László.	
—	— gm — Ld. Gedényi Mihály.	
	Gombó Pál, Mi maszek?: ÉT. 33 (1978): 818
A maszek szó ’jó, kiváló, nagyon szép’ jelentéséről.	
 	Gosztonyi János, Az alvilági nyelv: ÉA. 15/3 (1993. július–szeptember): 17	
	Gőz József, Maszek: ÉT. 33 (1978): 407
A maszek szó ’jó, kiváló, nagyon szép’ jelentéséről.	
 	Gregó Erzsébet, A tanulók körében használt ragadványnevek. (Kézirat). Nyíregyháza, 1972. (31 lap). *
Említi Mizser Lajos “Névtani témájú szakdolgozatok a Bessenyei György Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvészeti Tanszékének könyvtárában” című cikkében: NÉ. 8 (1983): 114.	
 	Gregor Ferenc, Észrevételek a magyar tolvajnyelv néhány szlovák eredetű szaváról: MNy. 68 (1972): 160–9	
 	GRÉTSY LÁSZLÓ, A budapesti koiné: Budapest 25/3 (1987. március): 20–1	
 	GRÉTSY LÁSZLÓ, Árusítás a ravinál: Rádió- és Televízióújság 38/27 (1993. július 5–11.): 43
A kicsinyítő képzők elharapózott használatáról.	
 	Grétsy László, A szaknyelvek és a csoportnyelvek jelentősége napjainkban: MNyRét. 85–107	
 	GRÉTSY LÁSZLÓ, Az ifjúsági nyelv: Szépen magyarul 63–7	
—	Grétsy László, Az ifjúsági nyelv. Ld. Grétsy László, Ifjúsági nyelv.	
	G.[RÉTSY] L.[ászló], Barangolás a Szia! körül: ÉT. 40 (1985): 1132	
 	GRÉTSY LÁSZLÓ, Bevezető. (Szépanyáink titkaiból): A legteljesebb virágnyelv és más titkos nyelvek. Dr. Grétsy László bevezető tanulmányával. Bp., 1991. 3–10
A tolvajnyelvről az 5–6. oldalon.	
 	[GRÉTSY LÁSZLÓ,] Budapesti nyelv: Budapest lexikon. Második, bővített, átdolgozott kiadás. Főszerk. Berza László. Bp., 1993. I, 246–8	
 	GRÉTSY LÁSZLÓ, Egy kis nyelvi illemtan: Házibulit rendezek. Szerk. Balog Miklósné. Magyar Vöröskereszt, 1986. 47–60
A köszönések: 49, a durvaság (ifjúsági nyelvi szavakkal bemutatva): 57–8, trágárság: 58–60.	
 	Grétsy László, Haj, száj, szem, avagy toll, etető, nézőke. (Százezer forintos pályázatunk eredményhirdetése): ÉA. 15/1 (1993. január–március): 1, 3
Mintegy 5000 oldalon körülbelül 40 000 adat futott be. Anyagából Kardos Tamás és Szűts László szerkesztett szótárt Diáksóder címen.	
 	GRÉTSY LÁSZLÓ, Hogyan beszél ma az ifjúság: Családi Kör 1993/1: 4 *	
 	GRÉTSY LÁSZLÓ, Ifjúsági nyelv: NyKk. I, 968–72 = Az ifjúsági nyelv: Az ifjúság beszédkultúrájáról. (Írások a “Magyar nyelv heté”-nek 1984. évi központi témájáról). Szerk. Deme László. Bp., 1984. 8–12	
 	Grétsy László, Léhűtő volt-e a léhűtő?: NytudÉrt. 40. sz. 115–20
Tréfás népnyelvi szavak a semmittevőre, lustára: 116.	
 	Grétsy László, Milyen idős a csaj?: ÉT. 26 (1971): 690 = AnyKal. 22	
 	GRÉTSY LÁSZLÓ, Néhány szó a családi nyelvről: Magyar Családi Kalendárium 1986. 38–40 *	
 	Grétsy László, Nyelvünk szókincse: Tanulmányok a nyelvről. Szerk. Takács Etel. Bp., 1978. 85–102
Ifjúsági nyelv, tolvajnyelv: 100.	
 	Grétsy László, Sestakert: MNy. 62 (1966): 216–20	
 	GRÉTSY LÁSZLÓ, Szókincsünk rétegződésének kérdéséhez: Emlékkönyv Benkő Loránd hetvenedik születésnapjára. Szerk. Hajdú Mihály és Kiss Jenő. Bp., 1991. 223–6	
 	Grétsy László, Tájékoztató a Nyelvművelő Munkabizottság 1963. november 4‑i üléséről: Nyr. 88 (1964): 84–5
A téma Kovalovszky Miklós vitaindítójával az ifjúsági nyelv volt.	
 	GRÉTSY LÁSZLÓ, Tud ön ifjúságiul?: Magyar Nemzet 55/157 (1992. július 4.): 10
A Nyr. 1964-es és az ÉA. 1992-es ifjúsági nyelvi pályázatáról.	
—	Grétsy László, szerk. Ld. Nyelvvédelem — honvédelem.	
 	GRÉTSY LÁSZLÓ–KOVALOVSZKY MIKLÓS, Hogyan beszél a mai ifjúság?: Nyr. 89 (1965): 138–42
Az 1964-es ifjúsági nyelvi gyűjtőpályázat eredményhirdetése. Vö. Hogyan beszél a mai ifjúság?: Nyr. 88 (1964): 85–6.	
—	Gróf DezsŐ Ld. Újabb tólvajnyelv szótár.	
 	GROSSE, RUDOLF–NEUBERT, ALBRECHT, Tézisek a marxista szociolingvisztikából: Társadalom és nyelv. (Szociolingvisztikai írások). Vál. PAP MÁRIA és SZÉPE GYÖRGY. Bp., 1975. 29–46
Kül.: 32–3, 40–3.	
 	Grőber Aladár, A szülők tegezése és az “öregem”: Msn. 16 (1947): 53	
 	G. TÍMÁR GYÖRGY, Jó fej: ÚjAnyKal. 157	
 	GULYÁS József, A tréfás ‑i képző: Nyr. 52 (1923): 99	
 	GUMPERZ, JOHN G., A nyelvi közösségek típusai: Társadalom és nyelv. (Szociolingvisztikai írások). Vál. PAP MÁRIA és SZÉPE GYÖRGY. Bp., 1975. 151–170
Kül.: 165–6.	
 	Guráné Csepelényi Tünde, A jászárokszállási és a jászszentandrási tanulói ragadványnevek összehasonlítása. (Kézirat). Jászberény, 1984. (86 lap + 1 táblázat.) *
Említi: Farkas Ferenc, Névtani témájú szakdolgozatok a jászberényi Tanítóképző Főiskolán (1974–1991). (Főiskolai Kiadványok 8. sz.) Jászberény, 1991. 28.	
 	Guttmann Miklós, Ragadványnevek az általános iskola felső tagozatos tanulóinak köréből: Nyr. 97 (1973): 55–61	
 	G. VARGA GYÖRGYI, A spéci és társai: NyünkVil. 332–3	
 	Gyakorlati nyomozás. Írta és összeállította: Nemes Sándor ny. detektívfelügyelő. Bp., é. n. [1944].
A XXV. részben: Tolvajnyelv: 595–6, Titkos jel: 596–8, Babona: 599–600.	
 	GYALLAY DOMOKOS, A régi kollégiumok szókincséből: MNy. 57 (1961): 103	
 	GYÁRFÁS ENDRE, A nyelvi nyegleség egyik válfajáról: ÉT. 30 (1975): 704 = ÚjAnyKal. 288	
 	GYÁRFÁS ENDRE, Papás-mamás: ÚjAnyKal. 289	
 	Gyöngyi László, Egy “kukacos pacák” megjegyzései a “srácok dumájáról”: Népszabadság 2/98 (1957. április 27.): 4
Egy fiataloktól hallott párbeszéd bemutatása és értékelése. 	
 	Győrffy [=Györffy] István, Tolvajszótár 1782-ből: Nyr. 39 (1910): 328–9
Ld. Annô 1782. Die 17ma Aprilis, uub Sedria Diutriktûs…, Conuignatio Terminorum, & Vocum…	
 	Győri György, Egész nemzeti műveltségünk anyanyelvünkön alapszik. (Beszélgetés Bárczi Gézával): Köznevelés 31/2 (1975. január 10.): 3–5
A jassznyelvről: 3.	
 	Győri György, Magyar és angol szójátékok a hazai ifjúsági sajtóban: Nyr. 112 (1988): 21–34	
 	HAJDÚ MIHÁLY, A csoportnyelvekről. (MCsopnyDolg. 1. sz.) Bp., 1980.
Ism.: Matijevics Lajos: Hungarológiai Közlemények 45. sz. (XII. évf., 1980. december) 139–40	
 	HAJDÚ MIHÁLY, A százéves békéscsabai zsargonszótár: Békési Élet (1968)/1: 101–4	
 	H.[ajdú] M.[ihály], Csányiné Wittlinger Mária: Egy miskolci szakközépiskola diákszavai: Hungarológiai Értesítő 9 (1989)/3–4: 500–1	
 	H.[ajdú] M.[ihály], Katonai ragadványnevek: NÉ. 9 (1984): 143	
 	Hajdú Mihály, Kövesdi Péter–Szilágyi Márton: Egy nagykanizsai laktanya nyelve és folklórja: Hungarológiai Értesítő 12 (1990–1993)/3–4: 173–4.	
 	Hajdú Mihály, Magyar tulajdonnevek. Bp., 1994.
A Ragadványnevek c. fejezetben a rablók és tolvajok (44), a zártabb közösségek (munkahelyek, katonaság, sportcsapatok: 45–6) ragadványneveiről, valamint a diák- és tanárnevekről (46–8) ír a szerző.	
—	Hajdú Mihály Ld. Szadi lady, csatamami, klóranyó és a többiek…: Ifjúsági Magazin 25/10 (1989. október): 26–27	
 	[Hajzer Lajos] Хайзер, Лайош, К проблеме перевода студенческих жаргонизмов с венгерского на русскуй язык: Sborník přednášek ze IV. konference o slangu a argotu v Plzni 9.–12. února 1988. Plzeň, 1989. II, 337–50	
 	Haladó ürge, Tanuljunk ifjúságiul?: Magyar Nemzet 21/12 (1965. január 15.): 5	
 	Halász Péterné, Mezőtárkány tanulóinak ragadványnevei. (Kézirat). Jászberény, 1990. (39 lap + 15 lapnyi melléklet). *
Említi: Farkas Ferenc, Névtani témájú szakdolgozatok a jászberényi Tanítóképző Főiskolán (1974–1991). (Főiskolai Kiadványok 8. sz.) Jászberény, 1991. 29.	
 	HALMI SÁNDOR, [Cím nélkül]. (Szakdolgozat). Nyíregyháza, 1986. (121 lap).
A dolgozat címlapja hiányzik, Bachát László témavezető szerint “A sorkatonák nyelve” volt a címe. Megtalálható nyíregyházi Bessenyei György Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvi Tanszékének könyvtárában.	
 	Hámos György, Kevesebb megértést!: uő, Pótkötettel a halhatatlanságba. Bp., 1967. 240–5 = ÉA. 7/3 (1985. július–szeptember): 4	
 	HANGAY Zoltán, A társadalmi nyelvváltozatok tagolásáról: MNyRét. 408–14	
 	HARAGOS SÁNDOR, A munkások és a magyar nyelv: Népszava 70/213 (1942. szeptember 20.): 9
Ism.: Lapszemle. Népszava: Msn. 11 (1942): 152–3.
A több témát is érintő írás három jassznyelvi elemeket használó párbeszédet is közöl.	
 	HARAGOS SÁNDOR, Csak azért is: meló!: Népszava 70/225 (1942. október 4.): 15
Ism.: Lapszemle. Népszava: Msn. 11 (1942): 152–3.	
 	Harmat Géza, Hogyan beszél a magyar színész?: MNy. 7 (1911): 225–7
A Színházi Ujságból idézik.	
 	HARSÁNYI Zsolt, Csicskás: MNy. 39 (1943): 231	
 	HARSÁNYI Zsolt, Csicskás: MNy. 40 (1944): 60	
 	HEGEDŰS ÉVA, Magatartás- és beszédkultúra-vizsgálatok az ifjúsági nyelv kapcsán. (Diákköri dolgozat). Nyíregyháza, 1985. (41 lap).
Rezümé: XVII. OTDK Humán Tudományok Szekciója. A dolgozatok tartalmi kivonatai. Debrecen, 1985. 91. A dolgozat megtalálható a KLTE Magyar Nyelvtudományi Intézetének könyvtárában, jelzete: TDK. 981.
A dolgozatot a szerző 1985-ben ugyanezen a címen szakdolgozatnak is benyújtotta, ez megtalálható a nyíregyházi Bessenyei György Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvi Tanszékének könyvtárában (40 + 2 lap). *	
 	Hegedűs Mariann, Az ifjúsági nyelv szókincsének vizsgálata. (Szakdolgozat). Nyíregyháza, 1982. (75 lap). *
Megtalálható a nyíregyházi Bessenyei György Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvi Tanszékének könyvtárában.	
 	HEINLEIN ISTVÁN, Egri tolvajnyelv a XIX-dik század elejéről: MNy. 4 (1908): 268–9
Ld. Dictionarium Novum in Sede Dominali Episcopali Agriae…	
 	HÉJJAS JUDIT, Az ifjúsági nyelv iskolai életre vonatkozó szavai, kifejezései. (Diákköri dolgozat). Szeged, 1987. *
Rezümé: XVIII. OTDK Humán Tudományok Szekciója. A dolgozatok tartalmi kivonatai. Pécs, 1987. 112.	
 	HELLE ELEONÓRA, A debreceni diáknyelv szótára. (Szakdolgozat). Debrecen, 1992. (108 lap).
Megtalálható a KLTE Magyar Nyelvtudományi Intézetének könyvtárában, jelzete: K. 1102.	
 	Heltai Jenő, Budapesti argó: Pesti Futár 5 (1912)/246: 9 = Nyr. 42 (1913): 173–4	
 	Heltainé Nagy Erzsébet, Matijevics Lajos: Az utca nyelve: ÉA. 3/3 (1981. július–szeptember): 16	
 	HG. [HERCZEG] F.[ERENC], Pesti nyelv. (Védőbeszéd): Az Ujság 4/251 (1906. szeptember 16.): 1–4 = Nyr. 35 (1906): 364–8	
 	Herendy Nándor, A nemzetközi utazó zsebtolvaj: Magyar Rendőr 4 (1937): 129
Néhány argó szó.	
—	Hernádi Beáta Ld. Deák Andrea–Hernádi Beáta–Hicska Márta…	
 	HERNÁDI MIKLÓS, A közhely természetrajza. Bp., 1973. (414 lap).	
 	HERNÁDI MIKLÓS, Közhelyszótár. Bp., 1976, 19852, 19953.
A kifejezések egy része a szlengbe tartozik.	
 	Hernádi Sándor, Nyelvtan és nyelvművelés a tanító- és az óvónőképző intézetek számára. Bp., 19763.
A társadalmi csoportok és rétegek szókincse: 147–50.	
 	Herold Ágnes, Az Apáczai Csere János Tanítóképző Főiskola diáknyelve. (Szakdolgozat). Győr, 1993. (66 lap). *
Megtalálható a győri Apáczai Csere János Tanítóképző Főiskola könyvtárában 93/65 raktári jelzet alatt.	
 	Herzog Sándor, Nyomdászati mesterszók: Nyr. 60 (1931): 13–20, 65–71
A szójegyzékben (argot) jelzéssel több szlengszó is található.	
 	Heves Kornél, Megnyirbált szavak: Nyr. 30 (1901): 271–2	
 	Heves Kornél, Megnyirbált szavak: Nyr. 34 (1905): 213–4	
 	Heves Kornél, Pótlás a megnyirbált szavakhoz: Nyr. 31 (1902): 43	
 	Hevess Kornél, Sipista: Nyr. 26 (1897): 174	
 	H. Fekete Péter, A diáknyelvhez: Nyr. 77 (1953): 148	
—	HG. F. Ld. HERCZEG FERENC.	
—	Hicska Márta Ld. Deák Andrea–Hernádi Beáta–Hicska Márta…	
 	HILBERT GYULA, Diákszavak: Nyr. 43 (1914): 334	
—	H. M. Ld. Hajdú Mihály.	
 	H. Németh Gyula, Az észbeli gyarlóság kifejezése a magyarban. (MNyTK. 60. sz.) Bp., 1941. (77 lap).
A szavak jelentős része népnyelvi szlengszónak tekinthető.	
	Hódi Gyula, Szia: ÉT. 40 (1985): 1026	
 	Hoffmann Gizella, Korosztályom beszédmódja. (Pályamű). Pécs, 1974. (40 lap). *
Hivatkozik rá: Hoffmann Ottó: Pedagógiai Szemle 39 (1989): 429.	
 	Hoffmann Ottó, Huszárok, tündérek s mások — a 10–14 évesek ifjúsági nyelvében: ÉA. 16/1 (1994. február): 8	
 	Hoffmann Ottó, Motívumok a 10–14 évesek ifjúsági nyelvében: Pedagógiai Szemle 39 (1989): 419–29	
 	Hoffmann Ottó, Szóalkotási módok a 10-14 évesek ifjúsági nyelvében. (Szóképzés): Nyr. 120 (1996): 294–301
Ez a közlemény a tanulmány első része, folytatása a következő szám(ok)ban.	
 	Hoffmann Ottó, Zu den Motivationen im Slang der Schüler im Alter von 10–14 Jahren: Working Papers 2. Osijek–Pécs, 1988. 49–65	
 	Hoffmann, Ottó, Zu einigen Merkmalen im Slang der Schüler im Alter von 10–14 Jahren: Sborník přednášek ze IV. konference o slangu a argotu v Plzni 9.–12. února 1988. Plzeň, 1989. I, 121–38	
—	Hoffmann Ottó Ld. Mini-tini-szótár.	
 	HOFFMANN TAMÁS, Legrégibb tolvajnyelvi szójegyzékünk: MNy. 53 (1957): 272	
 	HOFFMANN TAMÁS, Zsivány-argot 1782-ből: MNy. 52 (1956): 89–91
Ld. Annô 1782. Die 17ma Aprilis, uub Sedria Diutriktûs…, Conuignatio Terminorum, & Vocum…	
 	Hogyan beszél a mai ifjúság? (Pályázati felhívás): Nyr. 88 (1964): 85–6
Pályázati felhívás az ifjúsági nyelv gyűjtésére. A pályázat eredményhirdetése: GRÉTSY LÁSZLÓ–KOVALOVSZKY MIKLÓS, Hogyan beszél a mai ifjúság?: Nyr. 89 (1965): 138–42.	
 	Hogyan beszél ma az ifjúság? (Az Édes Anyanyelvünk és a Dunaholding Alapítvány százezer forintos pályázata): ÉA. 14/2 (1992. április–június): 2–3
Eredményhirdetése: Grétsy László: Haj, száj, szem, avagy…	
 	Holló Ildikó, A jászberényi gyakorló általános iskola felső tagozatos tanulóinak és tanárainak ragadványnevei. (Kézirat). Jászberény, 1986. (68 lap + 26 lap melléklet + 6 táblázat). *
Említi: Farkas Ferenc, Névtani témájú szakdolgozatok a jászberényi Tanítóképző Főiskolán (1974–1991). (Főiskolai Kiadványok 8. sz.) Jászberény, 1991. 30.	
	Hollós Attila György, Vicinális Dugóhúzó: ÉT. 40 (1985): 1132
A szia egy 1944-es előfordulása.	
 	Horger Antal, A nyelvtudomány alapelvei. Bp., 1914, 19262.
Katona-, sport-, kártyás-, tolvajnyelv: 19141: 172–3, 19262 (példákkal): 101–2.	
 	Horpácsi Illés, A szerbusz és a tegezés: MNy. 63 (1967): 199–203	
—	Horváth Dezső diáknyelvi közlése a budapesti ev. ref. főgimnáziumból. Ld. A magyar diáknyelv szótárához: Tanulók Lapja 7 (1899/1900): 493 = Diáknyelv: Nyr. 46 (1917): 244–5.	
 	HORVÁTH ENDRE, A bakonyalji nyelvjárás. (NyF. 34. sz.) Bp., 1906.
Gúnynevek és tréfás elnevezések: 50–2, Idegen szavak (köztük néhány — elsősorban katonai — szlengszó): 106–9.	
 	HORVÁTH Endre, Bakafolt: MNy. 3 (1907): 144	
 	HORVÁTH GYULA, Kártyaműszók: Nyr. 28 (1899): 369	
 	HORVÁTH JÁNOS, Nemzeti Színház, helyes magyarság, pesti nyelv, argot, jassz: MNy. 10 (1914): 302–5	
 	Horváth Mária, Becenevek és szólítónevek vizsgálata a Fertőszéplaki Általános Iskola 1–8. osztályában. (Szakdolgozat). Győr, 1989. (52 lap). *
Megtalálható a győri Apáczai Csere János Tanítóképző Főiskola könyvtárában.	
 	Horváthné Szabó Hajnalka, Szülőfalum (Szentlőrinckáta) tanulóinak ragadványnevei. (Kézirat). Jászberény, 1989. (28 lap). *
Említi: Farkas Ferenc, Névtani témájú szakdolgozatok a jászberényi Tanítóképző Főiskolán (1974–1991). (Főiskolai Kiadványok 8. sz.) Jászberény, 1991. 31.	
—	HORVÁT(h) PÉTER rendőr tolvajnyelvi szótára.
A szótárról először BÁLINT KELEMEN szólt, aki azt állította, hogy forgatta a könyvet (Nyr. 26: 175). Később Jenő Sándor és Vető Imre tett róla említést “A magyar tolvajnyelv és szótárá”-ban (28). Ők erről a munkáról Tóth Bélától hallottak, aki úgy emlékezett, hogy a Budapesti Hirlapban a könyv megjelenése körüli időben, az 1880-as években ismertette is ezt a szótárt. Jenő–Vető művének megjelenése után még Loványi is megemlíti Bálint közlésére hivatkozva Horváth Péter szótárát (MNy. 48: 200), pedig Jenő és Vető említett szótáruk végén a Pótlásokban megoldották a nem létező szótár rejtélyét (erre a helyre egyébként már Csefkó Gyula is felhívta a figyelmet: MNy. 21: 70): “Fölkeresvén Horváth Péter, dedektiv (!) urat, a rendőrség legrégibb tisztviselőjét; de legnagyobb csodálkozásomra azt felelte, hogy sem ő, sem más hasonlónevü ember e tárgyról soha könyvet ki nem adott. De igen is Nagy Pál, volt fővárosi rendőrbiztos, kiadott egyet a nyolczvanas években. [ld. Tolvaj-nyelv (mely Európa legnagyobb…) cím alatt — K. T.] (…) Arra a kérdésemre, miért cserélhette fel Tóth Béla a Horváth Pétar (!) nevét Nagy Pállal, azt felelte mosolyogva az öreg úr, hogy társai őt mindig Nagy Pájónak, Nagy Pált meg Horváth Petinek mondták” (Jenő–Vető, i. m. 108).	
—	HORVÁTH Tibor Ld. BARTHA János–HORVÁTH Tibor–JÓZSA Nagy Mária–SZABÓ Zoltán.	
 	H. S., Pesti társalgás. (Tréfás és komoly intelmek): Typographia 74/33 (1942. augusztus 14.): 2
Jassznyelvi szövegek munkásoktól; ismerteti: Lapszemle. Typographia: Msn. 11 (1942): 154.	
 	Huhn Gyula, Diáknyelv: Nyr. 45 (1916): 141	
 	Huhn Gyula, Katonáéknál: Nyr. 47 (1918): 93	
 	Hutterer, Claus Jürgen, Ungarische Wörter im Rotwelschen: Muttersprache 71 (1961): 52–4	
 	HUTTERER Miklós, Bevezetés a germanisztikába. Bp., 19869.
A “Rotwelsch” fejezetben (317–8) a német tolvajnyelv magyar kapcsolatait említi. A jiddisről (250–9) és az angol szlengről (316) is ír.	
 	HUTTERER Miklós, Nyelvföldrajz és dialektológia: ÁNyT. 1 (1963): 143–59
Kül.: 158–9.	
 	Hutterer Miklós, Tréfi ~ tréfli ~ tréfni: MNy. 57 (1961): 84–6	
 	H. Varga Gyula, Hasonlóság és különbözőség a székelyföldi és az itthoni magyar fiatalok nyelvhasználatában: Nyelvi tudat, identitástudat, nyelvhasználat. Szerk. Gadányi Károly, Bokor József, Guttmann Miklós. (Bibliotheca Slavica Savariensis 3. sz.) Szombathely, 1996. 224–8	
 	ILIA MIHÁLY, Cseres Tibor: Pesti háztetők: Új Írás 2 (1962): 535–6
A jassznyelv irodalmi használatáról: 536.	
 	Illyés Gyula, Állati szép és oltári jó (Vagy: Hogyan beszéljünk fiatalul?): Népszabadság 23/14 (1965. január 17.): 8 = Tíz randevú (Antológia). Bp., 1973. 129–33 = Állati szép és oltári jó (vagy: hogyan beszéljünk fiatalul?): uő, Iránytűvel. Bp., 1975. I, 689–95	
 	IMPLOM JÓZSEF, Legrégibb tolvajnyelvi szójegyzékünk: MNy. 53 (1957): 270–2.
Ld. Annô 1782. Die 17ma Aprilis, uub Sedria Diutriktûs…, Conuignatio Terminorum, & Vocum…	
 	Imre Rubenné, Az ifjúsági nyelv vizsgálata a nyíregyházi nyíregyházi Bánki Donát Ipari Szakközépiskolában. (Szakdolgozat). Debrecen, 1989. (102 lap).
Megtalálható a KLTE Magyar Nyelvtudományi Intézetének könyvtárában, jelzete: K. 1071.	
 	Istvanovits Márton, Adatok egy etnolingvisztikai univerzáliához. (“Madárnyelv” — különböző nyelvcsaládokban): Múzeumi Kurír 14 (II. kötet 4. sz.) Debrecen, 1974. 11–4
A madárnyelv tolvajnyelvi funkciójáról az abházban: 12.	
 	ISZLAI ZOLTÁN, Ex libris. Kis Tamás: Bakaduma: Élet és Irodalom 36/49 (1992. december 4.): 11	
—	Jablonczay Petes János Ld. Annô 1782. Die 17ma Aprilis, uub Sedria Diutriktûs…, Conuignatio Terminorum, & Vocum…	
 	Jakab István, Az irodalmi nyelv, köznyelv, nyelvjárások rendszerezési és terminológiai kérdéséhez: Irodalmi Szemle 17 (1974): 431–42
A csoportnyelvek helyéről a nyelv rétegződésében: 442.	
 	JAKAB ISTVÁN, Nyelvünkről — nyelvünkért. Bratislava, 1980.
“A nyelv rétegződése” (11–3) fejezetben a tolvajnyelvről: 13.	
 	Jasszok, zsarók, cafkavágók. (Életképek a vagányvilágból, ó- és új argószótár). Összeállította: FAZAKAS ISTVÁN. Bp., 1991. (176 lap).	
Megjelenése előtt ajánlja: [Kő András] (kő), Alvilági kisszótár. (Sajátos fattyúnyelven): Mai Nap 1991. február 19.: 10.
 	Jeles történetek. Mellyeket a’ magyar játék-színre alkalmaztatott Dugonics András királyi oktató. Elsö könyv. Pesten, 1794. 270–4 (12. sz. lábjegyzet).
Ld. Annô 1782. Die 17ma Aprilis, uub Sedria Diutriktûs…, Conuignatio Terminorum, & Vocum…	
 	JENŐ SÁNDOR, A fővárosi diáknyelvből: Nyr. 28 (1899): 477	
 	Jenő Sándor, A kuglizás műszavaihoz: Nyr. 26 (1897): 557–8	
 	JENŐ SÁNDOR, A kuglizás műszavaihoz: Nyr. 28 (1899): 134	
 	Jenő Sándor, Diákszók?: Nyr. 29 (1900): 474
ZSEMLEY válaszol rá: Nyr. 30: 302.	
 	JENő Sándor, Gúnynevek. A kaszárnyából: Nyr. 26 (1897): 526–7	
—	JENŐ SÁNDOR–VETŐ IMRE Ld. A magyar tolvajnyelv és szótára.	
	Jesch Aladár, Már 1940-ben: ÉT. 40 (1985): 1132. [A sziá-ról.]	
 	J. Nagy Mária, Szókészlettan: Balogh Dezső–Gálffy Mózes–J. Nagy Mária, A mai magyar nyelv kézikönyve. Bukarest, 1971. 61–97; kül.: 77, 83–4.	
 	JÓNÁS ERZSÉBET, Adalékok a magyar és az orosz diáknyelvhez: Russzisztika. (Acta Academiae Paedagogicae Nyiregyháziensis. Tom. 7/H). Szerk. Vécsey Antal. Nyíregyháza, 1977. 35–45	
 	Józsa Barbara, A magyarországi kábítószer-fogyasztók szlengje. (Szakdolgozat). Debrecen, 1995. (55 lap).
Megtalálható a KLTE Magyar Nyelvtudományi Intézetének könyvtárában, jelzete: K. 1154.	
—	JÓZSA Nagy Mária Ld. BARTHA János–HORVÁTH Tibor–JÓZSA Nagy Mária–SZABÓ Zoltán.	
 	J. Soltész Katalin, A tulajdonnév funkciója és jelentése. Bp., 1979.
Az önálló ragadványnevek: 62–3.	
—	J. Soltész Katalin Ld. még Soltész Katalin.	
 	Juhász Jenő, A denominális ‑sz > ‑c névszóképzőről: MNy. 24 (1928): 104–8, 197–9	
 	Juhász Jenő, Az ‑ësz képzőről: MNy. 28 (1932): 221–4	
 	Juhász Jenő, Csicskás: MNy. 39 (1943): 318	
—	KABDEBÓ OSZKÁR Ld. Pesti jassz-szótár.	
 	Kaczor Adél, A mai magyar ifjúsági nyelv jellemzése. (Szakdolgozat). Győr, 1992. (43 lap). *
Megtalálható a győri Apáczai Csere János Tanítóképző Főiskola könyvtárában 92/83 raktári jelzet alatt.	
 	Kácsor Alajosné, A gyermekek szókincsének vizsgálata 3–6 éves korban. (Szakdolgozat). Szekszárd, 1986. (46 lap). *
Megtalálható a szekszárdi Illyés Gyula Pedagógiai Főiskola könyvtárában.	
 	KAKUK MÁTYÁS, A magyar nyelv cigány jövevényszavaiból: MNy. 89 (1993): 196–204	
—	KÁLNAY GYULA–BENKES JÁNOS Ld. A tolvajnyelv szótára.	
 	Kálnoki Izidor, A pesti argot: Az Ujság 12/107 (1914. május 7.): 1–3	
—	Kálnoki Izidor Ld. még Vulpes.	
 	Kamjén István [válaszol Kondor Péter kérdéseire]: Nyr. 76 (1952): 76–7
A darista, dikó-lapát és kutyaütő szavakról.	
 	Kanyó Beatrix, A pásztói Kun Béla Körzeti Általános Iskola tanulói ragadványneveinek elemzése. (Kézirat). Jászberény, 1987. (77 lap). *
Említi: Farkas Ferenc, Névtani témájú szakdolgozatok a jászberényi Tanítóképző Főiskolán (1974–1991). (Főiskolai Kiadványok 8. sz.) Jászberény, 1991. 33.	
 	Karacs Zsigmond, Két nemzedék osztálynévsorai ragadványnevekkel: NÉ. 7 (1982): 93–5	
—	Karakai Imre Ld. Bárdosi Vilmos–Karakai Imre.	
	Karcsay Sándor, Fusizás — kontárkodás: ÉT. 33 (1978): 1589	
 	Kardos Tamás, Egy készülő diáknyelvi szótárról. (Előadás A magyar nyelvészek VI. nemzetközi kongresszusán Egerben 1994. augusztus 24-én).
Az azóta már megjelent szótár (ld. Kardos Tamás–Szűts László, Diáksóder) készítésének elveiről tartott elődást Kardos Tamás.	
 	Kardos Tamás–Szűts László, Diáksóder. (Hogyan beszél a mai ifjúság?). Bp., é. n. [1995]. (197 lap).
Az Édes Anyanyelvünk folyóirat és a Dunaholding Alapítvány 1992-ben kiírt pályázatára (Hogyan beszél ma az ifjúság?: ÉA. 14/2: 2–3; vö. Grétsy László, Haj, száj, szem, avagy toll, etető, nézőke. Százezer forintos pályázatunk eredményhirdetése: uo. 15/1: 1, 3) beérkezett legjobb dolgozatok anyagát rendezték szótárrá. A könyv két fő részre tagolódik. Az elsőben (Napjaink diáknyelvének szótára: 23–148) egy kb. 3000 szavas köznyelvi jelentéssel és példamondatokkal magyarázott betűrendes értelmező szótár, a második részben pedig (Köznyelvi szavak diáknyelvi szinonimái: 149–97) egy köznyelvi címszavak alá rendezett szinonimamutató található. A szótárhoz “A fiatalok nyelve” címmel Szűts László írt bevezető tanulmányt (13–22).
Ism.: Kardos Tamás–Szűts László: Diáksóder: Új könyvek (Könyvtárak állománygyarapítási tanácsadója): 1995. 25. sz. 55.	
 	Karinthy Ferenc, A pesti nyelv újabb hajtásai: Magyar Nemzet 18/264 (1962. november 11.): 8 = uő, Nyelvelés. Bp., 1964. 7–11	
 	Karinthy Ferenc, A véres ing, avagy még egyszer a pesti nyelvről:  uő, Nyelvelés. Bp., 1964. 154–9	
 	Karinthy Ferenc, Csau: uő, Nyelvelés. Bp., 1964. 82–4	
 	Karinthy Ferenc, Digó, diga: MNy. 42 (1946): 61–2	
 	Karinthy Ferenc, Ficak: uő, Nyelvelés. Bp., 1964. 56–7	
 	Karinthy Ferenc, Foci: ÉA. 2/4 (1980. október–december): 8	
 	Karinthy Ferenc, Halandzsa: Nyr. 70 (1946): 120	
 	Karinthy Ferenc, Háromezer részeg: uő, Nyelvelés. Bp., 1964. 64–6	
 	Karinthy Ferenc, Külföldi magyarok: Magyar Nemzet 19/28 (1963. február 3.): 10 = uő, Nyelvelés. Bp., 1964. 43–6
A külföldre szakadt magyarok nyelvéről szólva fölsorol néhány “szakállas jópofaságot” is, mint például lizsé, rendicsek stb.	
 	Karinthy Ferenc, Madáretető: uő, Nyelvelés. Bp., 1964. 71–2	
 	Karinthy Ferenc, Maszek, vagy egy szó diadalútja: uő, Nyelvelés. Bp., 1964. 20–1	
 	Karinthy Ferenc, Mauthner: uő, Nyelvelés. Bp., 1964. 108–9	
 	Karinthy Ferenc, További aszfaltvirágok: uő, Nyelvelés. Bp., 1964. 60–3	
 	Karinthy Frigyes, Pesti nyelven: Pesti Napló 68/165 (1917. július 1.): 11 = Karinthy Frigyes–Szini Gyula–Tábori Kornél, Irói intimitások. Bp., é. n. [1918]. 10–3
Az ember tragédiájának rövid átköltése szlengre.	
 	Károly Sándor, Nyelv és társadalmi valóság egy regény tanúvallomása alapján: Nyr. 85 (1961): 56–62
Bóka László “Alázatosan jelentem” című regényének nyelvét vizsgálja, így elsősorban a katonai nyelvre (részben a katonai szlengre) vonatkozó megállapításai vannak, de említésre kerül a szleng több más típusa is (61).	
 	Kártyajátékok könyve. (A legelterjedtebb hazai és külföldi kártyajátékok leirása, a hamis játék, a roulette, hazárdjátékok s játékbarlangok leirásával, a kártyabűvészkedéssel, a kártyajátékok történetével és a kártyaműszavak szótárával bővitve). Szerkesztette: Parlaghy Kálmán. Előszóval ellátta Nömös Bugaczi és Dombszögi Mokány Berczi [= Ágai Adolf]. Számos képpel. Bp., é. n. [1898]; Második, javitott és bővitett kiadás: é. n. [1907].
Hamis játékosok műszavai (a ferbliben használt szavakat közli egy kis szójegyzékben): 167–70 (a 2. kiadásban: 226–9); VI. rész. Kártyaműszavak szótára (az 1. kiadás belső címe szerint az 01. lapon: Kártya műszaki szótára): [a 196. oldal után] 01–07 (a 2. kiadásban: 265–75). A Kártyaműszavak szótára tartalmazza a “Hamis játékosok műszavai” c. fejezetben felsorolt kifejezéseket is.	
 	KASSAI György, Argó és “fanyelv” Kolozsvári Grandpierre Emil prózájában: MNyRét. 523–30	
 	Kássáné Vörös Erika, A sportolók ragadványnevei. (Szakdolgozat). Nyíregyháza, 1991. (42 lap). *
Megtalálható a nyíregyházi Bessenyei György Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvi Tanszékének könyvtárában.	
 	Kasza Ilona, A jászapáti Mészáros Lőrinc Gimnázium és Szakközépiskola ragadványnevei. (Kézirat). Jászberény, 1983. (36 lap). *
Említi: Farkas Ferenc, Névtani témájú szakdolgozatok a jászberényi Tanítóképző Főiskolán (1974–1991). (Főiskolai Kiadványok 8. sz.) Jászberény, 1991. 33.	
 	Katona M. István, Hadiduma: Magyar Honvéd 2/30 (1991. július 26.): 38–9
Interjú Kis Tamással a Bakaduma c. könyv megjelenésének tervéről. A cikkben egy kis szószedet is szerepel.	
 	Katona Péterné, Borzavár mai család- és keresztnevei: A 9–14 éves korosztály szólítónevei. (Szakdolgozat). Győr, 1992. (82 lap). *
Megtalálható a győri Apáczai Csere János Tanítóképző Főiskola könyvtárában 92/89 raktári jelzet alatt.	
 	[Kázméri Kázmér,] Kész vagyok. (Kázméri Kázmér könyve a baccaratról és legendaköréről, chemin de ferről, az alsósról, tarokkról, pikéről, kaszinóról, ferbliről, tartliról és mindarról, amit a kártya, mint szerencsejáték felölel). Bp., 1921.
Baccarat-lexikon: 33–46 (számos szlengszóval; egy részüket maga a szerző is “argot”-nak minősíti). A könyv szövegében is sok helyen fordulnak elő szleng kifjezések, ld. pl. a chemin de ferr “idiómájáról” írottakat (54–7).	
 	Kecskeméti Katalin, A nyíregyházi diáknyelv. (Szakdolgozat). Nyíregyháza, 1970. (27 lap). *
Megtalálható a nyíregyházi Bessenyei György Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvi Tanszékének könyvtárában.	
 	Kecskés István, Az anyanyelvi nevelés a diákszólások és diákközmondások tükrében: Magyartanítás 36 (1995)/3: 30–5	
 	Kecskés István, Pestiesen szólva?: ÉA. 3/1 (1981. január–március): 3	
 	Kelecsényi Gábor, Vécé: Nyr. 99 (1975): 380–1
Két adat a cserkészek szlengjéből a latrinára a 380. lapon.	
 	Kelemen József, A mondatszók a magyar nyelvben. Bp., 1970.
Az argó mondatszavai: 93–4.	
 	Kemény Gábor, A bűnözők társadalma a rendőri nyomozás tükrében: Magyar Rendőr 8 (1941): 88–9, 102–3, 122–3, 142 = (Klny.) Bp., 1941. (13 lap).	
 	Kemény Gábor, A titkos jelek. (A shikayimakótól a hóhemcink-ig): Magyar Rendőr 5 (1938): 339–42	
 	Kemény Gábor, A tolvajnevek: Magyar Rendőr 4 (1937): 54–56
Sok bűnözői ragadványnevet mutat be eredetük szerint csoportosítva.	
 	Kemény Gábor, A tolvajnyelv: Magyar Rendőr 4 (1937): 5–7
Terjedelmes szójegyzék témakörök szerint rendezve.	
 	Kemény Gábor, Tolvaj rejtekhelyek: Magyar Rendőr 4 (1937): 173–5	
 	Kemény Gábor, A mai magyar argó kisszótára: Nyr. 111 (1987): 246–7
Boross–Szűts szótárát ismerteti.	
 	KEMÉNY GÁBOR, Normaváltás közben: ÉA. 14/4 (1992. október–december): 5	
 	KEMÉNY GÁBOR, Nyelvi mozaik: ÉA. 16/1 (1994. február): 5
A tök- előtagról.	
 	KEMÉNY GÁBOR, Nyelvi mozaik: ÉA. 16/5 (1994. december): 5
Sec perc alatt, semmi perc alatt.	
 	KEMÉNY GÁBOR, Nyelvi mozaik: ÉA. 17/3 (1995. június): 5
Egy feléledt divatszó: tuti.	
 	Kemény Gábor, Új argószótár “abcug”-tól “zsuzská”-ig: Mai Magazin 18/2 (1987. február): 37
A Boross–Szűts “A mai magyar argó kisszótárá ”-nak ismertetése.	
 	Kemény Gábor–Szende Aladár, Stílusrétegek: NyKk. II, 709–16	
 	Kenedi Géza, A pesti argot: Az Ujság 12/128 (1914. június 3.): 1–3 = Nyr. 43 (1914): 439–40
Egy kis szójegyzéket is közöl.	
 	Kenedy Géza, Nyelvkétségek. (A proletárdiktatúra nyelvéhez): MNy. 16 (1920): 39–41
Jassznyelvi szavak.	
 	Kenedy Géza, Nyelvkétségek: MNy. 16 (1920): 94–6
Néhány további pesti jassz-kifejezés: 96.	
 	Kenyeres Balázs, A gonosztevők titkos értekezéséről: Dolgozatok Lechner Károly dr. negyedszázados tanári működésének emlékére. Írták és kiadták tanítványai és tanártársai. Kolozsvár, 1915. 356–67 = (Klny.) Kolozsvár, 1915. (14 lap).	
 	Kepes Ferenc, A tolvajnyelv: Amit a detektívnek tudnia kell. A detektívtanfolyam előadásainak jegyzetei alapján R. Kiss Károly dr. detektívfőnök-helyettes irányítása mellett szerkesztette Kepes Ferenc rendőrnyomozó őrnagy, tanfolyamparancsnok. Bp., 1945. 192–5
Egy több mint 250 szót tartalmazó szójegyzék is található a fejezetben.	
—	Kerekes Éva Ld. Deák Andrea–Hernádi Beáta–Hicska Márta…	
—	Kerekes László Ld. Rónai Béla–Kerekes László.	
 	Keresztes László, Lexica Fennica: MNy. 77 (1981): 101–6
Kaarina Karttunen “Nykyslangin sanakirja” c. szótárát ismerteti: 103–4.	
 	Kertes Mónika, Utónevek vizsgálata Gyulán. (Kézirat). Békéscsaba, 1992. *
Megtalálható a békéscsabai Kőrösi Csoma Sándor Főiskola könyvtárában.	
 	Kicsi Sándor András, Az abszolút szuperlatívusz izoglosszáiról: MNy. 92 (1996): 63–70
A 64. lapon a magyar nyelvből az állatira, marhára, haláli stb. túlzó formákat említi francia, angol és észak-kecsua megfelelőikkel együtt.	
 	Kilián Zoltán, A diáknyelv ‑i képzője: Nyr. 47 (1918): 40	
 	Király György, Balek: MNy. 12 (1916): 351	
—	Kis katonai szlengtár. Ld. A páncélozott vacsora és a motoros fóka.	
 	Kiss Ágnes, Szleng és választékosság a Magyar Narancsban: ÉA. 13/1 (1991. január–március): 7	
 	Kiss Dénes, Nyelvi férgesedés?: Népszava 102/63 (1974. március 16.): 5
A fiatalok nyelvhasználatáról.	
 	KISS GABRIELLA, Előtanulmányok a magyarországi argó vizsgálatához: NytudDolg. 14. sz. 85–92	
 	Kiss Jenő, A magyar nyelv: A magyarságtudomány kézikönyve. Szerk. Kósa László. Bp., 1991. 75–161
Kül.: szleng, argó, ifjúsági nyelv: 151–2.	
 	Kiss Jenő, Magyar anyanyelvűek — magyar nyelvhasználat. Bp., 1994.
A szleng: 85–6, az ifjúsági nyelv: 86–7.	
 	Kiss Jenő, Társadalom és nyelvhasználat. (Szociolingvisztikai alapfogalmak). Bp., 1995 [1996].
A szleng: 79–81.	
 	KISS KÁROLY, A mai magyar tolvajnyelv. (BM Tanulmányi és Módszertani Osztály) Bp., 1963. (93 lap).	
—	KISS KÁROLY Ld. még T. Kiss Károly.	
 	Kiss Lajos, Béna: Nyr. 120 (1996): 119–20
’Ügyetlen, gyenge’.	
 	Kiss Lajos, Cselák: MNy. 61 (1965): 92	
 	Kiss Lajos, Fór: MNy. 51 (1955): 343–5	
 	KISS LAJOS, Hatvanhét szómagyarázat. (NytudÉrt. 71. sz.) Bp., 1970.
Buci: 15–6, cufusz: 22–3, kapcabetyár: 36–7, pacák: 61, zsebmetsző: 93–4.	
 	Kiss Lajos, Huligán: Nyr. 81 (1957): 324–5	
 	Kiss Lajos, Nyomozás a buli ügyében: ÉT. 18 (1963): 1453 = AnyKal. 24	
 	Kiss Lajos, Pinka: MNy. 54 (1958): 116–7	
 	KISS LAJOS, Sumák, sumákol: Nyr. 104 (1980): 106–9
Mint szlengszóról nem esik szó a cikkben.	
 	KISS RÓBERT RICHARD, A soproni diákság köszönésformáinak vizsgálata. (Diákköri dolgozat). Bp., 1991. (49 lap).
Rezümé: XX. OTDK Humán Tudományok Szekciója. A dolgozatok szerzői összefoglalói. Szeged, 1991. 146. Apró módosításokkal megjelent “A soproni diákság köszönésformái” cím alatt.	
 	KISS RÓBERT RICHÁRD, A soproni diákság köszönésformái. (MCsopnyDolg. 55. sz.) Bp., 1992. (55 lap).	
 	KIS TAMÁS, A “bundás”-tól a “vén szárcsá”-ig: Igaz Szó 33/1 (1988. január): 32	
 	KIS TAMÁS, A kanizsai katonanyelv: Néphadsereg 42/l (1989. január 7.): 13
KÖVESDI PÉTER–SZILÁGYI MÁRTON Egy nagykanizsai laktanya nyelve és folklórja c. könyvének ismertetése.	
 	KIS TAMÁS, A katonai nyelv történetéből: Igaz Szó 33/9 (1988. szeptember): 31	
 	KIS TAMÁS, A katonai szleng testvérei: Igaz Szó 33/11 (1988. november): 32	
 	KIS TAMÁS, A leszerelés költészete: Igaz Szó 33/2 (1988. február): 30	
 	KIS TAMÁS, A magyar katonai szleng szótára (1980–1990). (A Debreceni Kossuth Lajos Tudományegyetem Magyar Nyelvtudományi Intézetének Kiadványai 60. sz.) Debrecen, 1991. (178 lap).
Ism.: BODA ISTVÁN, Katonai szleng: HBN. 58/268 (1991. november 14.): 8; — TAKÁCS GÁBOR, Emlékezés a “régi szép időkre!” (Megjelent a katonai szlengszótár!): Egyetemi Élet 30/4 (1991. november 18.): 2; — KUCSERA ZSUZSANNA, Kis Tamás, A magyar katonai szleng szótára. (1980–1990): Nyelvelő 1 (1991)/3: 79; — FENYVESI ISTVÁN, Soknapújóska a cidribiliben: Reggeli Délvilág (Szeged) (1992. február 20.): 4; — ÚJHÁZY LÁSZLÓ, Kis Tamás: A magyar katonai szleng szótára, 1980–1990: Hadtörténelmi Közlemények 105 (1992)/2: 169–71; — SZILÁGYI MÁRTON, Bakaduma [Kis Tamás: A magyar katonai szleng szótára (1980–1990), Kis Tamás: Bakaduma (A magyar katonai szleng szótára)]: BUKSZ (Budapesti Könyvszemle) 4 (1992): 428–31 — Szűts László, Kis Tamás: A magyar katonai szleng szótára: Nyr. 116 (1992): 337–8.
A szótár megjelenése előtt Katona M. István interjút készített a szerzővel, a cikkben egy kis szószedet is szerepel (Hadiduma: Magyar Honvéd 2/30 (1991. július 26.): 38–9).	
 	KIS TAMÁS, A magyar katonai zsargon. (Diákköri dolgozat). Debrecen, 1985. (03 + 50 + 068 lap).
Megtalálható a KLTE Magyar Nyelvtudományi Intézetének könyvtárában K. 985. jelzet alatt. 	
 	KIS TAMÁS, A magyar szlengszótárak: MNyj. 32 (1995): 79–94	
 	KIS TAMÁS, A népetimológia: Igaz Szó 33/8 (1988. augusztus): 33	
 	KIS TAMÁS, A szleng szótárazhatóságának néhány kérdése. (Előadás A magyar nyelvészek VI. nemzetközi kongresszusán Egerben 1994. augusztus 24-én).	
 	KIS TAMÁS, Bakaduma (A mai magyar katonai szleng [és] szótára). Bp., 1992. (391 lap).
A könyv megjelenésének tervéről interjú is készült egy kis szószedettel: Katona M. István, Hadiduma: Magyar Honvéd 2/30 (1991. július 26.): 38–9.
Ism.: Cs.[ordás] L.[ajos], Bakadumában. Motoros fóka, iszapszemű rája: Esti Hírlap 37/200 (1992. augusztus 26.): 5; — ISZLAI ZOLTÁN, Ex libris. Kis Tamás: Bakaduma: Élet és Irodalom (1992. december 4): 11; — SZILÁGYI MÁRTON, Bakaduma [Kis Tamás: A magyar katonai szleng szótára (1980–1990), Kis Tamás: Bakaduma (A magyar katonai szleng szótára)]: BUKSZ (Budapesti Könyvszemle) 4 (1992): 428–31.	
 	KIS TAMÁS, Csúzli, gitár, varrógép: Igaz Szó 33/12 (1988. december): 35	
 	KIS TAMÁS, Gulyáságyú és soppakanuuna: Folia Uralica Debreceniensia 2 (1991): 87–95	
 	KIS TAMÁS, Hány katonai nyelv van?: Igaz Szó 33/7 (1988. július): 32	
 	KIS TAMÁS, Huszármiatyánk: Igaz Szó 33/5 (1988. május): 32	
 	KIS TAMÁS, Így szól az iszapszemű mélytengeri rája: Népszabadság 49/243 (1991. október 16.): 7	
 	KIS TAMÁS, “Maguk ott ketten, jó trió lesznek!”: Igaz Szó 33/4 (1988. április): 30	
 	KIS TAMÁS, Néhány szó a szóalkotásról: Igaz Szó 33/10 (1988. október): 32	
 	KIS TAMÁS, Nyulak, lovak és más állatfajták: Igaz Szó 33/3 (1988. március): 32	
 	KIS TAMÁS, Obsitos szavak: Igaz Szó 33/6 (1988. június): 32	
 	KIS TAMÁS, Személynevek a szlengben: MNyj. 33 (1996): 93–104
A tanulmány a miskolci V. Magyar Névtudományi Konferencián 1995. augusztus 29-én elhangzott előadás (A csoportnevek) kibővített, több ponton módosított változata.	
 	Kisvárdai Károly, Adalékok az iskolai ragadványnevek kutatásához: Nyr. 98 (1974): 277–82	
 	Kíváncsi: Pesti Hirlap 21/131 (1899. május 12.): 10
A Pesti Hirlap egyik rovatában TÓTH BÉLA ír egy olvasói kérdés kapcsán a balek szó “eredetéről és értelméről”.	
—	K. J. diáknyelvi közlése Kalocsáról. Ld. Diákszólások. (Gyűjtések a magyar diáknyelv szótárához): Tanulók Lapja 6 (1899): 606	
 	K. M., Megjátssza magát: Nyr. 91 (1967): 502–3	
 	K. M., Muri: Nyr. 87 (1963): 265–6	
 	Kner Imre, A magyar katonanyelvhez: Nyr. 52 (1923): 31–2	
 	Knyihár Jánosné, A kamasznyelv mai állapota. (Kézirat). Békéscsaba, 1990. *
Megtalálható a békéscsabai Kőrösi Csoma Sándor Főiskola könyvtárában.	
—	Kocsis Bernát Ld. [Menyhárt László,] Köznyelv és katonai nyelv.	
 	Koi Balázs, Illyés Gyula nyelvművelő munkássága. (Szakdolgozat). Debrecen, 1983.
A dolgozat 28–32. oldalán Illyés ifjúsági nyelvről írott gondolatait mutatja be a szerző. A dolgozat megtalálható a KLTE Magyar Nyelvtudományi Intézetének könyvtárában, jelzete: K. 913.	
 	Koldusruhában a koldusok közt. (A pesti alvilág humora és borzalmai. Felfedező úton a daristák rejtekhelyein). Buday Zoltán dr. toloncházba beosztott rendőrdíjnok naplójából. *
Folytatásokban közli az Ország-Világ c. hetilap 26. (1982) évfolyama a 27–38. (július 7.–szeptember 22.) számok 20–1. oldalán. A szövegben sok tolvajnyelvi szó található.	
 	Kolnhofer Helga–Torda Katalin–Kövér Éva, Diák-ifjúsági nyelv Kőszegen. Diáknyelvi kisszótár. (Kézirat). Kőszeg, 1982. (28 lap). *
Megtalálható a Kőszegi Levéltárban 44/1982. jelzet alatt. Említi: Vas megye nyelvészeti irodalma. Összeállította: dr. Köbölkuti Katalin. Szombathely, 1988. 54; 533. szám alatt.	
 	Kolozsvári Grandpierre Emil, Az argó ajándékai:  uő, Négy-öt magyar összehajol. Bp., 1976. 41–7	
 	KOLOZSVÁRI GRANDPIERRE EMIL, Betakarítás: Nyr. 102 (1978): 148–52 =  UŐ, Herder árnyékában. Bp., 1979. 129–40	
 	KOLOZSVÁRI GRANDPIERRE EMIL, Utazás az argó körül: Kritika 3 (1965)/5: 39–46 = UŐ, Utazás a valóság körül. (Tanulmányok). Bp., 1969. 353–71 = UŐ, Herder árnyékában. Bp., 1979. 105–128	
 	KOLOZSVÁRI GRANDPIERRE EMIL, Utazás nyelvünk körül: Kortárs 7 (1963): 1054–5
Egy szleng szöveg közlése.	
 	KOLTÓI ÁDÁM, Az elégtelen osztályzat mai elnevezéseiből: ÉA. 7/1 (1985. január–március): 8	
 	Koltói Ádám, Az ifjúsági nyelvről: ÉA. 6/2 (1984. április–június): 7–8	
 	KOLTÓI ÁDÁM, Az ifjúsági nyelv szókészletéből: ÉA. 6/3 (1984. július–szeptember): 10–11	
 	Koltói Ádám, Kilóg a gebevirgács: ÉA. 14/3 (1992. július–szeptember): 10	
 	KOLTÓI ÁDÁM, “Lentebb stil”: Szépen magyarul 75–6	
 	KOLTÓI ÁDÁM, Magatartás és nyelvezet. (A 14–18 éves tanulóifjúság szókincsének vizsgálata). (Bölcsészdoktori disszertáció). Bp., 1983. (126 lap). *
Megtalálható az ELTE Egyetemi Könyvtárban, jelzete: Kd. 5568.	
 	Koltói Ádám, Mai szerelem — a szavak vallomásában: ÉA. 10/3 (1988. július–szeptember): 3–4	
 	Koltói Ádám, Nem “egészséges”!: ÉA. 7/2 (1985. április–június): 11	
 	Koltói Ádám, Nem semmi!: ÉT. 43 (1988): 844	
 	Koltói Ádám, Nyelv és magatartás: Tanárképzés és Tudomány 2 (1987): 168–80	
 	Koltói Ádám, Pillanatképek diákokról: ÉA. 11/2 (1989. április–június): a borító 3. oldalán	
 	Koltói Ádám, Róluk szólnak a szavak. (Az ifjúság nyelvi magatartása): Tanárképzés és Tudomány 1 (1986): 446–59	
 	Koltói Ádám, Szép szó. (Csak egy kiló duma?): Magyar Ifjúság 30/16 (1986. április 18.): 16–7	
 	Komálom a link hadovát: Detektiv 1/3 (1919. március 15.): 6–7
Tolvajnyelven írt szöveg.	
 	Kondor Péter [kérdez A Nyelvőr postájá-ban]: Nyr. 76 (1952): 75–6
A darista, digó lapát és kutyaütő szavakról.	
—	Korcsmáros Nándor Ld. Adatok a magyar katonanyelvhez.	
 	Kórik Borbála, A dunaharaszti középiskola diákszlengjének szótára. (Szakdolgozat). Debrecen, 1995. (47 lap).
Megtalálható a KLTE Magyar Nyelvtudományi Intézetének könyvtárában, jelzete: K. 1153.	
 	Koroly Ágnes, Divatszleng az ifjúsági nyelvben. (Kézirat). Békéscsaba, 1994. (63 lap).
A diákköri dolgozatnak készült munka megtalálható a békéscsabai Kőrösi Csoma Sándor Főiskola könyvtárában.
Rezümé: XXII. OTDK Humán Tudományok Szekciója. A dolgozatok összefoglalói. Debrecen, 1995. 195.	
 	Kósa Andrea, Magyar könnyűzenei együttesnevek a hatvanas évektől napjainkig. (Szakdolgozat). Nyíregyháza, 1993. (79 lap). *
Megtalálható a nyíregyházi Bessenyei György Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvi Tanszékének könyvtárában.	
 	KOSZTOLÁNYI DEZSŐ, Csibésznyelv: A Hét 25/19 (1914. május 10.): 297–8 = uő, Erős várunk, a nyelv. Sajtó alá rendezte és a bevezetőt írta: Illyés Gyula. Bp., é. n. [1940]. 22–5 = uő, Nyelv és lélek. Bp., 1971. 30–2	
—	Kotschy Ferenc diáknyelvi közlése Nagyszombatból. Ld. A magyar diáknyelv szótárához: Tanulók Lapja 7 (1899/1900): 670	
 	KOVÁCS ÁKOS–SZTRÉS ERZSÉBET, Tetovált Sztálin. (Szovjet elítéltek tetoválásai és karikatúrái). Szeged, 1989.
Dancig Szergejevics BAldajev gyűjtése, Szilágyi Ákos utószavával. A kötetben számos utalás található az orosz tolvajnyelvre, különösen Szilágyi Ákos »Orosz alvilág a Szovjetunióban. A “blatnoj” természetrajzához« c. utószava (209–35) tartalmaz érdekes tolvajnyelvi információkat. A könyvet a műben használt orosz argószavak megmagyarázására egy orosz–magyar “Argószótár” zárja: 237–44.	
—	Kovács Gyárfás diáknyelvi közlése Csíksomlyóról. Ld. A magyar diáknyelv szótárához. (Újabb adalékok): Tanulók Lapja 7 (1899/1900): 205–6	
—	Kovács Helga Ld. Tini szótár: Ifjúsági Magazin 23/8: (1987. augusztus): 12–13.	
 	Kovács Judit, Az ifjúság nyelve. (Szakdolgozat). Debrecen, 1993. (119 lap). *	
Megtalálható a debreceni Kölcsey Ferenc Református Tanítóképző Főiskola Magyar Nyelvi és Irodalmi Tanszékének Könyvtárában (a tanszék a levéltári törvényre hivatkozva csak a szerző hozzájárulásával engedélyezi a dolgozat megtekintését).
 	Kovács László, Debrecen-nyulasi gúnynevek: MNyj. 3 (1956): 174–84	
 	KOVÁCSNÉ JÓZSEF Magda, Ragadványnév-használat egy városi iskolában: NyIrK. 26 (1982): 126–30	
 	Kovalovszky Miklós, A budapesti nyelv: Magyar Nemzet 6/48 (1943. február 28.) 8	
 	KOVALOVSZKY MIKLÓS, A nagyvárosi nyelv: MNy. 34 (1938): 288–97	
 	KOVALOVSZKY MIKLÓS, A nyelvművelő Bárczi Géza: Nyr. 99 (1975): 302–313
Az argóról: 307–8.	
 	KOVALOVSZKY MIKLÓS, A technika százada és a szólások: Szabad Föld 42/48 (1986. november 28.): 12	
—	KOVALOVSZKY MIKLÓS, Az ifjúsági nyelv. Ld. uő, Nyelvfejlődés — nyelvhelyesség. Bp., 1977. 118–24 és uő, Nyelvünk rétegeinek és a napjainkban végbemenő nyelvi átrétegződésnek áttekintése és értékelése: Mai magyar nyelvünk. Szerk. Grétsy László. Bp., 1976. 87–95.	
 	KOVALOVSZKY MIKLÓS, Az ifjúság nyelvéről: Valóság 6 (1963)/5: 66–75 = A mai magyar nyelv. (Cikk- és tanulmánygyűjtemény). Összeállította: Keszler Borbála. Bp., 1977. 31–43	
 	KOVALOVSZKY MIKLÓS, Az ifjúság nyelvéről: Somogyi Néplap 20/203 (1963. szeptember 1.): 5	
 	KOVALOVSZKY MIKLÓS, Az ifjúság nyelvéről: AnyŐrj. 201–4	
 	KOVALOVSZKY MIKLÓS, Budapest megtanul magyarul: Budapest 20/3 (1982. március): 31–3	
 	KOVALOVSZKY MIKLÓS, Családi kör: ÉA. 2/1 (1980. január–március): 5	
 	Kovalovszky Miklós, Diáknyelv: Világirodalmi lexikon. II. Főszerk. Király István. Bp., 1972. 693–5	
 	Kovalovszky, Miklós, Die Sprache der Großstadt: Slavica 8 (1968): 135–8	
 	KOVALOVSZKY MIKLÓS, Egy emberöltő nyelvünk életében: NyünkVil. 43–56
Kül.: 49, 51, 54, 55.	
 	KOVALOVSZKY MIKLÓS, Egy pályázat tanulságai: Magyartanítás 8 (1965): 132–4	
 	KOVALOVSZKY MIKLÓS, Nagyvárosi nyelv: NyKk. II, 237–40	
 	KOVALOVSZKY MIKLÓS, Nyelvfejlődés — nyelvhelyesség. Bp., 1977.
Túlzó szóhasználat: 116–7; Szólások, közhelyek: 117–8; Az ifjúsági nyelv: 118–24; Rövidülés és képzés: 134–5.	
 	Kovalovszky Miklós, Nyelvi elemek stiláris értéke a szótárakban: Szótártani tanulmányok. Szerk. Országh László. Bp., 1966. 123–147
Kül.: A megnyilatkozás módja: 132–5, Társadalmi helyzet szerinti rétegződés: 138–41.	
 	KOVALOVSZKY MIKLÓS, Nyelvünk rétegeinek és a napjainkban végbemenő nyelvi átrétegződésnek áttekintése és értékelése: Mai magyar nyelvünk. Szerk. Grétsy László. Bp., 1976. 87–95
Az ifjúsági nyelv: 92–3 (= Az ifjúsági nyelv: Magyar nyelvészeti szöveggyűjtemény. Szerk. Hangay Zoltán. Bp., 19885. 118–9); Egyéb nyelvrétegek: 94–5.	
 	KOVALOVSZKY MIKLÓS, Nyelvünk újabb belső fejleményeinek nyelvhelyességi kérdései: Nyelvművelésünk főbb kérdései. (Tanulmánygyűjtemény). Szerk. LŐRINCZE LAJOS. Bp., 1953. 115–97
Kül.: 160–1.	
 	Kovalovszky Miklós, “Ragadványnevek” az iskolában: Köznevelés 25/24 (1969. december 19.): 19	
 	KOVALOVSZKY MIKLÓS, “Sportos” szólásaink: Szabad Föld 44/3 (1988. január 15.): 11	
 	KOVALOVSZKY MIKLÓS, Szegény fiatalok: Magyar Hírlap 8/170 (1975. június 21.): 03 [a “Hét Vége” mellékletben] = “Szegény” fiatalok: NyünkVil. 329–31	
 	Kovalovszky Miklós, Újabb népetimológiáinkról: NytudÉrt. 58. sz. 244–9	
—	KOVALOVSZKY MIKLÓS Ld. még Elekfi László–Kovalovszky Miklós és GRÉTSY LÁSZLÓ–KOVALOVSZKY MIKLÓS.	
 	Kozma Andor, Az apacs: Az Ujság 10/205 (1912. augusztus 30.): 8 = Apacs: MNy. 8 (1912): 373–4
A szerző állítása szerint az apacs ’jassz’ szót ő használta először. Vecsei József és Lampérth Géza válaszolt a cikkre: Az »apacs« mint régi gyerekjáték: Az Ujság 10/216 (1912. szeptember 12.): 9. A MNy.-ben a szerk. egy lábjegyzetben némi kiegészítést is fűz a vitához.	
 	Kozma Andor, Zárszó az »Apacs«-ügyben: Az Ujság 10/219 (1912. szeptember 15.): 10
Vö. Kozma Andor, Az apacs: Az Ujság 10/205 (1912. augusztus 30.): 8 és Az »apacs« mint régi gyerekjáték: Az Ujság 10/216 (1912. szeptember 12.): 9	
 	Kozma Tóth István, Több, mint nyelvi tünet: Honvédségi Szemle 35/4 (1981. április): 97–8
A cikk első részbenTARPAI Zoltán “Katonák egymás közt” c. írását ismerteti a katonai szlengről.	
 	[Kő András] (kő), Alvilági kisszótár. (Sajátos fattyúnyelven): Mai Nap 1991. február 19.: 10
Megjelenése előtt ajánlja a Jasszok, zsarók, cafkavágók c. szótárt.	
 	(kőbányai), Babuska, cidibum, cérnakorzó. (Készül Budapest fattyúszótára — Imádsággal a napfogyatkozás ellen. A főváros érdekességei, múltja, irodalma a Szabó Ervin könyvtár készülő sorozatában): Esti Hírlap 6/24 (1961. január 28.): 6
Zolnay–Gedényi “Budapesti fattyúnyelvi szójegyzék” c. munkájáról számol be.	
 	KŐ BENEDEK, Egy kártyaműszóról: MNy. 90 (1994): 75–6
A kutyakefe, kutyakefélés szóról.	
 	Kőháti Zsolt, A fiatalok és az anyanyelv: Magyar Ifjúság 17/52 (1973. december 28.): 27	
 	Könyvek az argóról: Szakmunkásnevelés 34/8 (1983. október): 31
Kolozsvári Grandpierre Emil (Négy-öt magyar összehajol, Herder árnyékéban) és Csörsz István (Sírig tarsd a pofád!) könyveiből foglalja össze a szlengre vonatkozó megjegyzéseket.	
 	Kőváry Gyula, A pesti nyelv. (Tréfa): uő, Zenebona. (Kis daljátékok, blüettek, komédiák, tréfák, dalok, revük stb, a Modern Szinpad műsorából). Bp., 1914. 10–7
A tréfás párbeszéd a pesti nyelv és szleng számos kifejezését tartalmazza.	
—	KÖVECSES ZOLTÁN Ld. ANDRÁS T. LÁSZLÓ–KÖVECSES ZOLTÁN.	
—	Kövér Éva Ld. Kolnhofer Helga–Torda Katalin–Kövér Éva.	
 	Kövér Pálné, Udvariassági formák és szitkozódások Pródon. (Szakdolgozat). Nyíregyháza, 1991. (59 lap). *
Megtalálható a nyíregyházi Bessenyei György Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvi Tanszékének könyvtárában.	
 	KÖVESDI PÉTER–SZILÁGYI MÁRTON, Egy nagykanizsai laktanya nyelve és folklórja. (MCsopnyDolg. 38. sz.) Bp., 1988. (138 lap).
Ism.: KIS TAMÁS, A kanizsai katonanyelv: Néphadsereg 42/l (1989. január 7.): 13;
Hajdú Mihály, Kövesdi Péter–Szilágyi Márton: Egy nagykanizsai laktanya nyelve és folklórja: Hungarológiai Értesítő 12 (1990–1993)/3–4: 173–4.	
—	Köznyelv és katonai nyelv. Ld. Menyhárt László.	
 	K. P., Gagyizó: MNy. 16 (1920): 91–2	
 	K. P., Jassz, jasz v. jássz: MNy. 16 (1920): 104	
 	K. P., Meglóg: MNy. 12 (1916): 144	
 	K. P., Pali: MNy. 8 (1912): 432	
 	K. P., Tupa: MNy. 14 (1918): 203	
 	K. P., Zrí: MNy. 12 (1916): 351	
—	Král László diáknyelvi közlése Lugosról. Ld. A magyar diáknyelv szótárához. (Újabb adalékok): Tanulók Lapja 7 (1899/1900): 205–6	
 	Kronstein Gábor, Merre tart az ifjúság nyelvhasználata. (Beszélgetés Bachát László főiskolai tanárral és Sipos Pál nyelvészkutatóval): Szakmunkásnevelés 34/8 (1983. október): 25–7	
 	K. Szoboszlay Ágnes, A Makra stílusáról: MNyj. 19 (1973): 115–23
Argó a Makra nyelvében: 116.	
 	KUCSERA ZSUZSANNA, Kis Tamás, A magyar katonai szleng szótára. (1980–1990): Nyelvelő 1 (1991)/3: 79	
 	Kugler Nóra, Népetimológia és/vagy az értelmiség elmeéle a ragadványnévadásban: NÉ. 15 (1993): 205–6	
 	Kun Erzsébet, Elkészült a “titkos nyelv” szótára. (Gyűjtemény 50 000 szóról, amit lehetőleg ne használjunk): Hétfői Hírek 2/18 (1958. május 5.): 2
Zolnay–Gedényi “A magyar fattyúnyelv szótára” c. munkájáról számol be.	
 	Kúnos Ignác, Dili, dilinós: Nyr. 54 (1925): 125–6	
 	KunszerY GYULA, Smárol: MNy. 62 (1966): 471	
—	KUN ZOLTÁN diáknyelvi közlése Sárospatakról. Ld. Adalékok a diákszótárhoz II: Tanulók Lapja 5 (1898): 780	
 	KURDI Péter, Újfajta “kaszárnyastílus” felé?: ÉA. 7/1 (1985. január–március): 4
A debreceni Kossuth laktanyában 1984. december 6-án tartott “A katonák nyelve” c. tanácskozásról számol be. Az előadások anyaga “Nyelvvédelem — honvédelem” címen (Szerk. GRÉTSY LÁSZLÓ. Bp., 1990) nyomtatásban is megjelent.	
 	Laczkó Géza, Játszi szóképzés. (NyF. 49. sz.) Bp., 1907. (53 lap).	
 	Ládi József, A jászkiséri MÁV Építőgépjavító Üzem dolgozóinak ragadványnevei. (Kézirat). Jászberény, 1987. (28 lap + 1 táblázat). *
Említi: Farkas Ferenc, Névtani témájú szakdolgozatok a jászberényi Tanítóképző Főiskolán (1974–1991). (Főiskolai Kiadványok 8. sz.) Jászberény, 1991. 36.	
 	Ladnyik Erzsébet, A napi sajtó nyelvhasználatának vizsgálata. (Kézirat). Békéscsaba, 1991. *
Megtalálható a békéscsabai Kőrösi Csoma Sándor Főiskola könyvtárában.	
 	Ladó János, Ismertebb szóalkotásmódjaink és értékelésük: Mai magyar nyelvünk. Szerk. GRÉTSY László. Bp., 1976. 9–16
Kül.: 12–3, 16.	
 	Lakatos Mariann, Egri középiskolások ragadványnév-használata a társas kapcsolatok tükrében. (Diákköri dolgozat). Eger, 1995. (31 lap).
Rezümé: XXII. OTDK Humán Tudományok Szekciója. A dolgozatok összefoglalói. Debrecen, 1995. 172–3.	
 	Lakatos Marianna, Mai magyar slágerszövegek stilisztikai elemzése. (Kézirat). Eger, 1990. *
Megtalálható az egri Eszterházy Károly Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvészeti Tanszékének könyvtárában.	
—	Lampérth Géza Ld. Az »apacs« mint régi gyerekjáték.	
 	Lanstyák István, A szlovákiai magyar argó néhány kérdéséről: Kétnyelvűség és magyar nyelvhasználat. (A 6. élőnyelvi konferencia előadásai). Szerk. Kassai Ilona. Bp., 1995. 189–201	
 	Lapszemle. Képes Sport: Msn. 9 (1940): 53
A durmol szót hibáztatja.	
 	Lapszemle. Magyar Nemzet: Msn. 12 (1943): 87
Zolnai Béla Jassz-szavak a kedély láthatárán c. cikkét (Magyar Nemzet 1943. június 12.) ismerteti.	
 	Lapszemle. Magyar Nemzet: Msn. 12 (1943): 122
Éri-Halász Imre “A nyelv törvénytelen gyermekei (argot-szavak a franciában és a magyarban)” c. cikkét (Magyar Nemzet 6/210 (1943. szeptember 24.): 9) ismerteti.	
 	Lapszemle. Magyarország: Msn. 8 (1939): 136
A hapsi szóról.	
 	Lapszemle. Magyar Szemle: Msn. 13 (1944): 27–8
BÁRCZI GÉZA “Jassznyelv és purizmus” c. cikkét (Magyar Szemle 46 (1944): 102–9) ismerteti.	
 	Lapszemle. Népszava: Msn. 11 (1942): 152–3
HARAGOS SÁNDOR “A munkások és a magyar nyelv” (Népszava 70/213 (1942. szeptember 20.): 9), Száva István “Nyelv és argot” (uo. 70/219 (1942. szeptember 27.): 16), HARAGOS SÁNDOR “Csak azért is: meló!” (uo. 70/225 (1942. október 4.): 15) és Száva István “Ki tévedett?” (uo. 15–16) c. cikkét ismerteti.	
 	Lapszemle. Typographia: Msn. 11 (1942): 154
H. S. “Pesti társalgás” c. cikkét (Typographia. 1942. évf. 33. szám) ismertetik.	
 	Laub Erzsébet, Tolvajnyelv a mai magyar irodalomban. (Szakdolgozat). Nyíregyháza, 1980. (59 lap). *
Megtalálható a nyíregyházi Bessenyei György Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvi Tanszékének könyvtárában.	
—	 L. B. diáknyelvi közlése Aradról. Ld. Diákszólások. (Gyűjtések a magyar diáknyelv szótárához): Tanulók Lapja 6 (1899): 606.	
 	LÉNÁRT JÓZSEF, Emlékek a régi kollégiumi életből. Külön lenyomat a Maros-Vásárhelyi Református Kollégium 1913–14. tanévi értesitőjéből. Marosvásárhely, 1914. (56 lap).
A betűrendes szótárban jobbára latin eredetű iskolai, kollégiumi szakszavak találhatók, de akad közöttük néhány szlengszó is.	
 	Levest rajzoltak… (Milyen szavakat használtak ötszáz éve — a huligánok): Esti Hírlap 11/304 (1966. december 27.): 6
Zolnay–Gedényi “A magyar fattyúnyelv szótára” c. munkájáról számol be.	
 	Lieli Marianne, Összetett szavak a magyar és a finn szlengben: Hungarologische Beiträge 3. Finnisch-ugrische kontrastive Untersuchungen. Herausgegeben von László Keresztes, Juha Leskinen, Sándor Maticsák. Universität Jyväskylä, 1995. 103–13	
 	Lieli Mariann, Szóalkotásmódok a finn szlengben. (Szakdolgozat). Debrecen, 1996. (65 lap).
Megtalálható a KLTE Magyar Nyelvtudományi Intézetének könyvtárában, jelzete: K. 1189.	
 	LIGETI ÁGNES, A vezetéknévből alakult iskolai ragadványnevek vizsgálata egy nagyvárosi és egy kisvárosi iskolában. (Szakdolgozat). Debrecen, 1988. (88 lap).
A dolgozat megtalálható a KLTE Magyar Nyelvtudományi Intézetének könyvtárában, jelzete: K. 1039.	
 	LIGETI ÁGNES, Az iskolai ragadványnevekről: HBN. 46/147 (1989. június 24): 8	
 	Lingva idiotica furum Complurium in una Societate et ingenti Banda ConÐtitutorum per Captivum Epp#lem Joannem Kovács asÿlantem dicita. 28o 9bris 1775. [Egy társaságba és hatalmas bandába szerveződött jó néhány tolvaj sajátos nyelve, ahogy azt az E.-ből való száműzött fogoly, Kovács János tollba mondta 1775. szeptember 28-án.]	
A 70 szót tartalmazó szójegyzék a budapesti Piarista Levéltárban került elő, jelzete: Varia For. 20. Fasc. 1/16 (V407). A szójegyzék érdekessége, hogy szavai nem bírósági eljárás során jegyeztettek fel, hanem a címben megnevezett rab szókincsét gyűjtötte össze a szerző.
Közzéteszi:
a) Schramm Ferenc, Egy 1775‑i tolvajnyelvi szójegyzék: MNy. 58: 107–9.
b) ZOLNAY VILMOS–GEDÉNYI MIHÁLY, A magyar fattyúnyelv szótára. (Kézirat.) Bp., 1945–62. I, 0223–0225.
Zolnayék Schramm cikke alapján ismertetik a szójegyzéket.
 	LIZANEC, P. M.–HORVÁTH, K. I.–TOKÁR, G. Sz., Bevezetés a nyelvtudományba. Kijev, 1986.
Zsargon és argó: 44–5.	
 	Loványi Gyula, A háború új szavai: Msn. 10 (1941): 113–4
Szajré, szajréz, szajrélevél.	
 	LOVÁNYI GYULA, A magyar szótárak könyvészetéhez: MNy. 48 (1952): 200
Néhány tolvajnyelvi szójegyzék címét is ismerteti.	
 	Loványi Gyula, Rabomobil: Msn. 10 (1941): 82–3	
 	Loványi Gyula, Strici: MNy. 48 (1952): 215	
 	LŐRINCZE LAJOS, A jassz nyelvről: Édes anyanyelvünk. Szerk. uő. Bp., 19611–2: 469–70; 19723: 445–6	
 	LőRINCZE Lajos, A magyar nyelvatlasz anyaggyűjtésének módszere. (MNyTK. 90. sz.) Bp., 1955.
“Ál nyelvjárási” szavak: 19.	
 	LŐRINCZE LAJOS, A marha szó jelentésének legújabb változása: Édes anyanyelvünk. Szerk. uő. Bp., 19611–2: 289–90; 19723: 277–8	
 	Lőrincze Lajos, Az iskolai argóról, a fiatalabb nemzedéknek: Édes anyanyelvünk. Szerk. uő. Bp., 19611–2: 467–8; 19723: 443–4	
 	LŐRINCZE LAJOS, Csao, nyugi és egyebek: Édes anyanyelvünk. Szerk.  uő. Bp., 19611–2: 471–2; 19723: 447–8	
 	Lőrincze Lajos, El van boronálva…: uő, Nyelvőrségen. Bp., 1968. 203–4	
 	Lőrincze Lajos, Jó fejek régen és most: uő, Nyelvőrségen. Bp., 1968. 26–7	
 	Lőrincze Lajos, Kis női csukák: AnyŐrj. 98–100	
 	Lőrincze Lajos, Leveles könyvünk elé: Nyelvművelő levelek az Akadémia Nyelvtudományi Intézetének levelesládájából. LŐRINcze LAJOS irányításával szerk. FERENCZY GÉZA és RUZSICZKY ÉVA. Bp., 1964. 01–026
Az ifjúsági nyelvről és az argóról: 011–2.	
 	Lőrincze Lajos, Nyelvi rétegek: NyKk. II, 336–8	
 	Lőrincze Lajos, Nyelvművelés: Világirodalmi lexikon. IX. Főszerk. Király István. Bp., 1984. 480–7
Kül.: 484.	
 	Lőrincze Lajos, Tökrészeg és tökjózan: uő, Nyelvőrségen. Bp., 1968. 187–8	
—	Luttor Sándor diáknyelvi közlése Székesfehérvárról. Ld. A magyar diáknyelv szótárához: Tanulók Lapja 7 (1899/1900): 670.	
 	MAGASSY ANTAL, A katona-életből: Nyr. 38 (1909): 335	
 	Magyar Éva, A fösvénység kifejezései a magyarban. (Szakdolgozat). Debrecen, 1956. (57 lap).
A dolgozat sok népnyelvi szlengszót is tartamaz. Megtalálható a KLTE Magyar Nyelvtudományi Intézetének könyvtárában, jelzete: K. 226.	
 	Magyar Ildikó, Közhely és mellébeszélés a mai magyar sportnyelvben. (Szakdolgozat). Nyíregyháza, 1991. (33 lap). *
Megtalálható a nyíregyházi Bessenyei György Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvi Tanszékének könyvtárában.	
 	Magyarlaki Józsefné, Életkori sajátosságok és kommunikációs kultúra a szakmunkásképző iskolában: Az anyanyelvi nevelés korszerűsítésének áramában (1984). Szerk. Bachát László–Fülöp Lajos–Szathmári István. Bp., 1986. 233–44
Az ifjúsági nyelv rövid jellemzése: 237–9.	
—	Magyar nyelvhelyesség és magyar stilus. Ld. Dengl János.	
 	Magyar tolvajszótár. (Érdekes és mulatságos uj szófüzések): Detektiv Szemle 6/12 (1924. december 25.): 4–5
A Szirmay-féle szótárból válogat.	
 	Majoros Mihály,  Az ifjúság beszédkultúrájáról: ÉA. 6/4 (1984. október–december): 16
Az ezen a címen megjelent Deme László szerkesztette kötet ismertetése.	
 	Majoros Mihály, Nosztalgia és ellenszenv: ÉA. 4/3 (1982. július–szeptember): 2	
 	Majoros Mihály, Van nyelve az oroszlánnak!: ÉA. 3/4 (1981. október–december): 5	
 	Málnási Ferenc, “A gimi, gimi ilyen volt…” (A kolozsvári diáknyelvről). (Előadás A magyar nyelvészek VI. nemzetközi kongresszusán Egerben 1994. augusztus 24-én).	
 	Märcz Klára, A 6–8 éves gyermekek szókincsének vizsgálata. (Szakdolgozat). Szekszárd, 1982. (77 lap). *
Megtalálható a szekszárdi Illyés Gyula Pedagógiai Főiskola könyvtárában.	
 	Máriáss Imre, Egyenlítő a Béke-téren: Budapesti Hirlap 57/282 (1937. december 12.): 10	
Néhány sort ír a jassznyelv keletkezéséről, és néhány ragadványnév is szerepel a cikkben.
 	Marich Ágoston, Titkos nyelvek: Rendőrségi Lapok (Államrendőrség) 8/14 (1920. szeptember 15.):  3–5	
 	MAROSSY ÁGNES, Púderozzunk?: ÉA. 1/4 (1979. szeptember–december): 6	
—	Márta Beáta Ld. Deák Andrea–Hernádi Beáta–Hicska Márta…	
 	Máté Gizella, Ragadványnevek a “Tisza” cipőgyárban. (Kézirat). Jászberény, 1987. (33 lap + 1 táblázat). *
Említi: Farkas Ferenc, Névtani témájú szakdolgozatok a jászberényi Tanítóképző Főiskolán (1974–1991). (Főiskolai Kiadványok 8. sz.) Jászberény, 1991. 36.	
 	Máté József László, Csoportnyelv és szleng. (Szakdolgozat). Debrecen, 1983. (24 + 59 + 19 lap).
Megtalálható a KLTE Magyar Nyelvtudományi Intézetének könyvtárában, jelzete: K. 908.	
 	Máténé Gadár Rózsa, Ragadványnevek egy általános iskola felső tagozatos tanulóinak köréből. (Kézirat). Kaposvár, 1979. *
Fülöp László említi “Névtani dolgozatok a Kaposvári Tanítóképző Főiskolán” című cikkében: NÉ. 9 (1984): 130.	
 	MÁTHÉ BALÁZS, A tarokk kártyajáték mohácsi szókészlete: Név- és szókincsvizsgálatok. Szerk. BODÁNÉ KOVÁCS MÁRIA. (Miskolci Magyar Nyelvészeti Füzetek 1. sz.) Miskolc, 1993. 59–62	
 	Matijevics Lajos, A diáknyelvről. (Kézirat az újvidéki rádió archivumában). *
Hivatkozik rá: MATIJEVICS LAJOS, A vajdasági magyar diáknyelv 259.	
 	Matijevics Lajos, A játszi szóképzés a vajdasági diáknyelvben: A Hungarológiai Intézet Tudományos Közleményei 1. sz. (I. évf., 1969. szeptember) 55–61	
 	MATIJEVICS LAJOS, A vajdasági diáknyelvből: Nyr. 88 (1964): 295–9	
 	MATIJEVICS LAJOS, A vajdasági magyar diáknyelv. Újvidék, 1972. (265 lap).
Részleteket közöl belőle Dávid András “Nyelv és varázs” c. könyvében: A diáknyelvről: 98–99, A cigajos srácok: 99–100.
Ism.: Molnár Csikós László, Matijevics Lajos: A vajdasági magyar diáknyelv: A Hungarológiai Intézet Tudományos Közleményei 14. sz. (V. évf., 1973. március) 145–7; Zelliger Erzsébet, Matijevics Lajos: A vajdasági magyar diáknyelv: Nyr. 97 (1973): 496–7.	
 	MATIJEVICS LAJOS, Az utca nyelve. Újvidék, 1979. (118 lap).
Ism.: Heltainé Nagy Erzsébet, Matijevics Lajos: Az utca nyelve: ÉA. 3/3 (1981. július–szeptember): 16.	
 	Matijevics Lajos, Hogyan beszél a mai ifjúság? (Kézirat, amely mint pályamunka érkezett a MTA Nyelvművelő Munkabizottsága felhívására). 1964. *
Hivatkozik rá: MATIJEVICS LAJOS, A vajdasági magyar diáknyelv 259.	
 	Matijevics Lajos, Néhány szó a vajdasági diáknyelvről: A Novi Sad‑i Bölcsészeti Kar Évkönyve XII/2 (1969): 546–562 *
Hivatkozik rá: MATIJEVICS LAJOS, A vajdasági magyar diáknyelv 259.	
 	MATIJEVICS LAJOS, Szókölcsönzés a vajdasági magyar diáknyelvben: A Novi Sad‑i Bölcsészeti Kar Évkönyve XIII/2 (1970): 783–7 *
Hivatkozik rá: MATIJEVICS LAJOS, A vajdasági magyar diáknyelv 259.	
 	MATIJEVICS LAJOS, Vajdasági magyar argószótár: Tanulmányok 5 (1972): 71–103
Klny.-ban is.	
 	Mátis Ildikó, Így beszélünk mi. Az ifjúsági és diáknyelv értékelése. (Kézirat). Kőszeg, 1982. (29 lap). *
Megtalálható a Kőszegi Levéltárban 1/1982. jelzet alatt. Ld. még: Vas megye nyelvészeti irodalma. Összeállította: dr. Köbölkuti Katalin. Szombathely, 1988. 115; 1025. szám alatt.	
 	Mátra Éva, A Mátrafüredi Körzeti Általános Iskola és Diákotthon tanulóinak ragadványnevei. (Kézirat). Jászberény, 1989. (25 lap + 5 fénykép). *
Említi: Farkas Ferenc, Névtani témájú szakdolgozatok a jászberényi Tanítóképző Főiskolán (1974–1991). (Főiskolai Kiadványok 8. sz.) Jászberény, 1991. 37.	
 	Melegdi János, Sáp: MNy. 11 (1915): 422–3	
 	MELICH JÁNOS, Parasztok a bíró előtt: Nyr. 26 (1897): 125–6
A 126. oldalon két külföldi argó szótárra hívja fel a figyelmet, és kéri bírókat, hogy a tolvajnyelv szavait, jelentéskörét tegyék közzé a Nyelvőrben.	
 	[Menyhárt László,] Köznyelv és katonai nyelv. (Beszélgetés dr. Kocsis Bernát ezredessel): Honvédségi Szemle 35/1 (1981. január): 96–102
Az “ifjúság nyelvét” említi a katonák között, és néhány katonai szlengszót is felsorol: 98.	
 	Meskó Sándor, A pipás vagyok szólásról: MNy. 71 (1975): 68–9	
 	Mészáros Erzsébet, Mende tanulóinak ragadványnevei. (Kézirat). Jászberény, 1989. (43 lap + 2 táblázat). *
Említi: Farkas Ferenc, Névtani témájú szakdolgozatok a jászberényi Tanítóképző Főiskolán (1974–1991). (Főiskolai Kiadványok 8. sz.) Jászberény, 1991. 36.	
—	Mészáros Károly diáknyelvi közlése Kaposvárról. Ld. A magyar diáknyelv szótárához: Tanulók Lapja 7 (1899/1900): 670	
 	Mészáros Tiborné, Hogyan beszélnek ma magyarul az őslakos — 60 év feletti — német anyanyelvű borjádi lakosok? (Szakdolgozat). Szekszárd, 1993. (47 lap). *
Megtalálható a szekszárdi Illyés Gyula Pedagógiai Főiskola könyvtárában.	
 	Mészöly Dezső, Líra és tolvajnyelv: Nagyvilág 11 (1966): 28–34
Vö. a cikk után következő fordítással: Villon, Hadova és hamuka. (Le Jargon et Jobelin). Részletek. (Mészöly Dezső fordítása): uo. 34–7.	
 	Mészöly Miklós, Nyelvünk szűzre megy?: Jelenkor 21 (1978): 1066–71 = uő, Érintések. Bp., 1980. 29–46
Érdekes vizsgálódás a II. világháború utáni magyar szleng körében, részben saját gyűjtése alapján. Egy kisebb szójegyzéket is közöl. Gazdag válogatást tesz közzé a Magyar tájszótár szlengnek minősíthető népnyelvi szavaiból.	
 	Mezei Ilona, A jászfényszarui általános iskola felső tagozatos tanulóinak ragadványnevei. (Kézirat). Jászberény, 1981. (35 lap). *
Említi: Farkas Ferenc, Névtani témájú szakdolgozatok a jászberényi Tanítóképző Főiskolán (1974–1991). (Főiskolai Kiadványok 8. sz.) Jászberény, 1991. 37.	
 	[Mihály László] Pasquino, A budapesti “nyelvjárás”: Napkelet 17/4 (I. kötet) (1939. április): 352–3	
 	Miklós Pálné Schaffer Henriette, Rétegek és csoportok szókincse. Szemelvények a diáknyelvből. (Szakdolgozat). Kaposvár, 1977. (25 lap). *
Megtalálható a kaposvári Csokonai Vitéz Mihály Tanítóképző Főiskola Magyar Nyelvi és Irodalmi Tanszékének Könyvtárában Sz. 1392 jelzet alatt.	
 	MIKULÁS GÁBOR, Adalékok a katonai szlengszótárhoz. (Kézirat). Ercsi, 1988. (6 lap).
Hivatkozik rá: Kis, KatSzl. 5.	
 	Mikulás Gábor, A katonai szleng. (Diákköri dolgozat). Bp., 1991. (11 + 13 lap).
Rezümé: XX. OTDK Humán Tudományok Szekciója. A dolgozatok szerzői összefoglalói. Szeged, 1991. 151. Hivatkozik rá: Kis, KatSzl. 5.	
 	Mikulás Gábor, Gyűjtemény az ercsi katonai szlengből. (Kézirat). Kecskemét, 1988. (11 lap).
Hivatkozik rá: Kis, KatSzl. 5.	
 	Mikulás Gábor, Katonai szleng — szószedet. (Kézirat). Ercsi, 1988. (10 lap).
Hivatkozik rá: Kis, KatSzl. 5.	
—	mi- la- Ld. Mizser Lajos.	
 	Miles, Sipista: Nyr. 26 (1897): 174	
 	Mini-tini-szótár. (Rokonértelmű szavak és kifejezések a 10–14 évesek ifjúsági nyelvéből). Gyűjtötte — tanulók, tanárok, iskolák közreműködésével —, összeállította, értelmezésekkel, etimológiákkal ellátta: Hoffmann Ottó. (Kézirat). Pécs, 1987–1990. (313 lap + 50 lap melléklet). *
Egy negyedmilliós gyűjteményből 32 500 szót tartalmaz 1438 köznyelvi címszó alá sorolva, tematikus rendben.	
—	Misi Ágnes Ld. Deák Andrea–Hernádi Beáta–Hicska Márta…	
 	Mizser Lajos, Adalékok a diáknév kutatásához: Nyr. 96 (1972): 419–22	
 	Mizser Lajos, A diáknevek életéről: NÉ. 7 (1982): 91–2	
 	Mizser Lajos, A diáknevekről: Nyr. 95 (1971): 40–2	
 	MIZSER LAJOS, A diáknyelv napjainkban: ÉT. 30 (1975): 17–20	
 	MIZSER LAJOS, A diáknyelv témakörei: Nyr. 96 (1972): 285–6	
 	[Mizser Lajos] mi- la-, Andris: NÉ. 9 (1984): 142	
 	Mizser Lajos, A ragadványnevek típusai az újabb kutatások tükrében: Irodalom- és Nyelvtudomány. Acta Academiae Paedagogicae Nyíregyháziensis. Tom. 11/D. Bessenyei György Tanárképző Főiskola Tudományos Közleményei. Nyíregyháza, 1987. 139–44
Kül.: 142–3.	
 	MIZSER LAJOS, A ragadványnevek világa: Az Élet és Tudomány Kalendáriuma 1985. Szerk. Ludas M. László és Németh Ferenc. Bp., [1984]. 111–5
Az Acta-beli cikk előzménye; vö. uő, A ragadványnevek típusai az újabb kutatások tükrében.	
 	MIZSER LAJOS, A szóalkotás néhány ritkább módja: NytudÉrt. 104. sz. 571–4	
 	MIZSER LAJOS, Az érdemjegyek elnevezései a diáknyelvben: Nyr. 95 (1971): 418–9 	
 	MIZSER LAJOS, Az ifjúsági nyelvről…: Határszél Zenit 2/2 (1991. január 11.): 10
Petőfi “Befordultam a konyhára…” c. versének “fordítása” ifjúsági nyelvre.	
 	MIZSER LAJOS, Diáknyelvi tallózások: Somogyi Néplap 31/92 (1975. április 20.): 6	
 	MIZSER LAJOS, Élménynevek: Nyr. 102 (1978): 407–9	
 	Mizser Lajos, Fonnyadt virágok: Szépen magyarul 103–4	
 	MIZSER LAJOS, Hányféle elégtelen van?: NyünkVil. 144–6	
 	Mizser Lajos, Hogyan (ne) köszönjünk?: Szépen magyarul 37–8	
 	MIZSER LAJOS, Ingázó anyanyelvünk: HBN. 44/120 (1987. május 23.): 8	
 	Mizser Lajos, Katonai ragadványnevek: MNy. 69 (1973): 69–75	
 	MIZSER Lajos, Katonai ragadványnevek: Honvédségi Szemle 39/10 (1985. október): 109
A “Postánkból” rovat egyik olvasói levele.	
 	MIZSER LAJOS, Ropi: Magyar Hírlap 11/231 (1978. szeptember 30.): 6	
 	MIZSER LAJOS, Torzított szállóigék: Magyar Nemzet 36/58 (1980. március 9.): 13
A diáknyelvből is hoz példákat.	
—	Moenich Károly tolvajnyelvi közlése. Ld. Annô 1782. Die 17ma Aprilis, uub Sedria Diutriktûs…, Conuignatio Terminorum, & Vocum…	
 	Molnár Csikós László, Matijevics Lajos: A vajdasági magyar diáknyelv:  A Hungarológiai Intézet Tudományos Közleményei 14. sz. (V. évf., 1973. március) 145–7	
 	Molnár Erika, A sorkatonák nyelvhasználata. (Szakdolgozat). Nyíregyháza, 1989. (61 lap). *
Megtalálható a nyíregyházi Bessenyei György Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvi Tanszékének könyvtárában.	
—	Molnár Ferenc Ld. A pesti tájszólás kis szótára.	
 	Molnár Jenő, Digó: Nyr. 49 (1920): 127	
—	Molnár Márta Ld. Deák Andrea–Hernádi Beáta–Hicska Márta…	
 	Molnár Zoltán Miklós, Ismét az ifjúság nyelvéről:  uő, Nyelv és nemzetiség. Maribor–Szombathely, 1993. 58–60	
 	Molnár Zoltán Miklós, Van‑e a fiataloknak nyelvük?:  uő, Nyelv és nemzetiség. Maribor–Szombathely, 1993. 57–8	
 	Móra Mihály, A jogi szaknyelv új szótára: Nyr. 88 (1964): 7–17
A tolvajnyelv jogi vonatkozásai: 17.	
 	Móré Edit, A 10–14 éves tanulók beszéde. (Szakdolgozat). Nyíregyháza, 1972. (55 lap). *
Megtalálható a nyíregyházi Bessenyei György Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvi Tanszékének könyvtárában.	
 	MURÁTH ISTVÁNNÉ, Hogyan beszél a mai ifjúság?: Köznevelés 21 (1965): 133–4	
 	MURÁTH ISTVÁNNÉ RÓNAKY EDIT, Hogyan beszél a mai ifjúság? (Kézirat). Pécs, 1964. (386 lap). *
Utal rá Temesi Mihály “A magyar nyelvtudomány” (382, 352. jegyz.) és Matijevics “A vajdasági magyar diáknyelv” című könyvében (259). Matijevicsnál MURÁTH ISTVÁNNÉ RÓNAY EDIT néven szerepel a szerző.	
 	“Muris” üzenetek a “haveroknak”: Msn. 9 (1940): 95	
 	Murizik a pali. (Válasz a Nyelvőrnek): Pesti Futár 6/265 (1913. május 12.): 9–10
Válasz Sebestyén Károlynak a Budapesti Hirlapban és a Nyelvőrben megjelent “jassznyelvellenes” cikkeire.	
 	Müller Mária, Szókincsvizsgálat 6–10 éves tanulóknál. (Szakdolgozat). Szekszárd, 1980. (48 lap). *
Megtalálható a szekszárdi Illyés Gyula Pedagógiai Főiskola könyvtárában.	
 	Nádai Pál, A pesti gyerek nyelve: Nyr. 35 (1906): 324–6	
—	Nádas Sándor Ld. A jassznyelvről: Pesti Futár 7/318 (1914. május 16.): 10–2 és Szép asszony Siófok: Pesti Futár 1/12 (1908. július 16.): 13.	
 	Nagy Éva, A személygépkocsik becéző, gúnyoló neve a 10–18 éves tanulók nyelvében Vas megyében. (Pályamunka. Kézirat). Szombathely, 1977. (65 lap). *
Ld. még: Vas megye nyelvészeti irodalma. Összeállította: dr. Köbölkuti Katalin. Szombathely, 1988. 115; 1029. szám alatt.	
 	Nagy F. [szerző neve a Copyrightból], Magyar zsargon (tolvajnyelv) szótár. H. n., 1980. (18 lap).
A 18 B/6 méretű gépelt lapból álló, föltehetőleg kéziratnak készült kis könyvecske az Országos Széchényi Könyvtárban található.	
 	Nagy Ferenc, A nyelvi humor főbb típusai: Nyr. 92 (1968): 10–22	
—	Nagy Ferenc Ld. A magyar szaknyelvkutatás bibliográfiája.	
 	Nagy Gáborné, A tanulói ragadvány- és becenevek szerepe a pedagógiai munkában. (Kézirat). Jászberény, 1988. (62 lap). *
Említi: Farkas Ferenc, Névtani témájú szakdolgozatok a jászberényi Tanítóképző Főiskolán (1974–1991). (Főiskolai Kiadványok 8. sz.) Jászberény, 1991. 37.	
 	Nagy J. Béla, Halandzsa: MNy. 44 (1948): 141–4	
 	Nagy J. Béla, Oké: MNy. 45 (1949): 89–90	
 	Nagy Lajos, Háborús katonanóta-gyüjtemények: Nyr. 48 (1919): 132–4
Megemlíti a nótákban található pesti utcai és bakakiszólásokat.	
 	Nagyné Pesti Gyöngyi, A diáknyelv. (Szakdolgozat). Debrecen, 1992. (41 lap). *
Megtalálható a debreceni Kölcsey Ferenc Református Tanítóképző Főiskola Magyar Nyelvi és Irodalmi Tanszékének Könyvtárában 8893/Szd. jelzet alatt (a tanszék a levéltári törvényre hivatkozva csak a szerző hozzájárulásával engedélyezi a dolgozat megtekintését).	
 	Nagyné Péter Ágnes, A diáknyelv vizsgálata Zalaegerszegen 1978–79-ben. (Szakdolgozat). Kaposvár, 1979. (75 lap + 5 melléklet). *
Megtalálható a kaposvári Csokonai Vitéz Mihály Tanítóképző Főiskola Magyar Nyelvi és Irodalmi Tanszékének Könyvtárában Sz. 1868 jelzet alatt.	
—	NAGY PÁL Ld. Tolvaj-nyelv (mely Európa legnagyobb…).	
 	Nagy Sándor, Zsivány nyelv a XVIII. században: Múzeumi Kurír 2. sz. (1970. február): 34–6
Ld. Zsivány Szók.	
 	Nagy Zoltán, Adatok a buli-hoz: Nyr. 88 (1964): 75–6	
—	Napholcz Jenő diáknyelvi közlése Nagybecskerekről. Ld. A magyar diáknyelv szótárához: Tanulók Lapja 7 (1899/1900): 670	
 	[Nemes Lipót,] A bünöző társadalom kialakulása. Angyalföldi adatgyűjtések, megfigyelések és tanulmányok alapján irta: Nemes Lipót. Bp., 1935.
A “jássz” nyelvről egy 38 kifejezésből álló kis szójegyzékkel: 27–9.	
—	Nemes Sándor Ld. Gyakorlati nyomozás.	
 	Németh Jánosné, A 3–6 éves gyermekek szókincsének vizsgálata. (Szakdolgozat). Szekszárd, 1987. (61 lap). *
Megtalálható a szekszárdi Illyés Gyula Pedagógiai Főiskola könyvtárában.	
—	NEUBERT, ALBRECHT Ld. GROSSE, RUDOLF–NEUBERT, ALBRECHT	
 	Név nélkül, Cím nélkül [Tolvajnyelvi gyűjtés].
Az Országos Rendőrfőkapitányság Bűnügyi Szakértői és Kutatóintézetének könyvtárában található ez a kézírásos szójegyzék egy kék-fekete csíkos karton fedőlapú A/5 méretű vonalas füzetben. A füzetbe egy kéz jegyezte fel a szavakat kezdőbetűnként csoportosítva; az egyes betűkön belül nincs betűrendbe szedve az anyag. A tinta színe alapján megállapítható, hogy a valamivel több, mint 150 szó nem egyszerre került a füzetbe, az új szavakat a feljegyző az adott betű végére írta. A kézírás jellege és a szókincs alapján valószínűsíthető, hogy szavak a két világháború közti időszak, vagy közvetlenül a 2. világháború utáni évek tolvajnyelvét képviselik. Egyedüli támpontként az egyes szavak mellett található j. rövidítés magyarázata szolgál: a fedőlap belső oldalára írt megjegyzés szerint
“link hadova (tolvajnyelv) nem egyenlő a pesti »argot«-val, a jassz nyelvvel.
j. = megjelölés a szavak után
1912 beli »jassz« nyelv, ami azóta »tökéletesedett«.”
A szójegyzék gyűjtésének idejéhez adalékul szolgálhat még az az újságkivágás, amelyik a füzet utolsó oldalához van betéve. Ezen a Népszava 1946. január 13-i számából Vödör “Vagány Feri szenzációs újévi nyilatkozata” c. tréfás “tolvajnyelvű” cikke található, a cikk végén egy kis szószedettel.
A füzet keletkezéséről, a szavak feljegyzőjéről semmit sem tudunk, a füzetben erre vonatkozóan semmilyen adat nincs. A füzet első lapján egy pecsét található (“Bornemisza Miklós gyüjteményéből”), de ennek — mint Weszelitsné Lakos Katalintól, a Bűnügyi Szakértői és Kutatóintézet könyvtárának vezetőjétől megtudtam — a füzet származására nézve különösebb jelentősége nincs.	
 	Nochta Rita, A budapesti motoros rendőrök szlengje (1995–1996). (Szakdolgozat). Debrecen, 1996. (71 lap).
Megtalálható a KLTE Magyar Nyelvtudományi Intézetének könyvtárában, jelzete: K. 1177.	
 	Noll Katalin–Zilahi Mariann, Tanulóink stílusérzékéről: ÉA. 14/1 (1992. január–március): 12–4. [A 14. oldalon néhány szlengszó.]	
 	Novák József, A diáknyelv szókincséből: Školski život 1969/3: 57–62 *
Hivatkozik rá: MATIJEVICS LAJOS, A vajdasági magyar diáknyelv 259.	
 	N. S. J., Beszélj magyarul! (Beszélgessünk, vagy dumcsizzunk?): Szabad Ifjuság 5/44 (1954. február 21.): 8
Egy beszélgetés közlésével értékeli a szlenget. Bencédy József hívja fel rá a figyelmet: Nyr. 79 (1955): 364.	
—	Nyelvművelő levelek… Ld. Ferenczy Géza, Lőrincze Lajos, R. Lovas Gizella.	
—	Nyelvtan — stílus — szónoklás. Ld. FÁBIÁN PÁL, A szavak anyagraktárában.	
 	Nyelvünk állapota, anyanyelvi műveltségünk helyzete: Társadalmi Szemle 35 (1980)/8–9: 112–22. Kül.: 114.	
 	Nyelvvédelem — honvédelem. (Tanulmányok a katonák nyelvéről). Szerk. GRÉTSY LÁSZLÓ. Bp., 1990.
A debreceni Kossuth laktanyában 1984. december 6-án tartott “A katonák nyelve” c. tanácskozás előadásai. A tanácskozásról KURDI Péter számolt be: Újfajta “kaszárnyastílus” felé?: ÉA. 7/1 (1985. január–március): 4.	
 	NYIRKOS ISTVÁN, A magyar és a finn katonai csoportnyelvről: Nyelvvédelem — honvédelem. (Tanulmányok a katonák nyelvéről). Szerk. GRÉTSY LÁSZLÓ. Bp., 1990. 44–7	
 	NYIRKOS ISTVÁN, Irodalmi nyelv — köznyelv — népnyelv. (A nyelvváltozatok rendszeréről): Myj. 24 (1982): 19–30 = Hajdú, MNyRétTag. 225–37
Kül.: 27–9, illetve: 233–6.	
 	Nyirkos István, Kaarina Karttunen: Nykyslangin sanakirja (= Mai szleng szótár): Nyr. 105 (1981): 119–21	
 	Nyusztay Antal, Cigányszók a magyarban: Nyr. 36 (1907): 89–90	
 	Nyusztay Antal, Czigányszók a magyarban: MNy. 16 (1920): 160–1	
 	Oláh Anikó, A csoportnyelvi szókincs felhasználása a mai magyar irodalomban (Moldova György néhány műve alapján). (Szakdolgozat). Nyíregyháza, 1984. (85 lap). *
Megtalálható a nyíregyházi Bessenyei György Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvi Tanszékének könyvtárában.	
 	OLÁH GÁBOR, Diáknyelv: UŐ, A debreceni nyelvjárás. (NyF. 26. sz.) Bp., 1906. 42–4	
 	Oláh L. Péterné, A gyermek- és az ifjúsági nyelv elemei az alsó tagozatos fogalmazásokban. (Szakdolgozat). Győr, 1991. (52 + 17 lap). *
Megtalálható a győri Apáczai Csere János Tanítóképző Főiskola könyvtárában 91/173 raktári jelzet alatt.	
 	Olti Magdolna, A kaposvári és pécsi gimnáziumi tanulók sajátos nyelvhasználatának vizsgálata. (Szakdolgozat). Kaposvár, 1978. (166 lap + 6 melléklet). *
Megtalálható a kaposvári Csokonai Vitéz Mihály Tanítóképző Főiskola Magyar Nyelvi és Irodalmi Tanszékének Könyvtárában Sz. 1555 jelzet alatt.	
 	Oltyán Sándor, Diáknyelv: Nyr. 45 (1916): 141	
 	O. Nagy Gábor, “Lenyelte a békát” és társai: AnyŐrj. 83–5	
 	O. Nagy Gábor, Szótártípusok: MNy. 66 (1970): 135–46
Az argószótárakról: 144.	
 	O. Nagy Gábor, Újszülött szólások: Édes anyanyelvünk. Szerk. LŐRINCZE LAJOS. Bp., 19611–2: 252–3; 19723: 240–1	
 	ORSZÁGH LÁSZLÓ, A mai angol szótárirodalom: Szótártani tanulmányok. Szerk. Országh László. Bp., 1966. 341–67
Az angol szlengszótárak és a szleng fogalma: 361–2.	
 	ORSZÁGH László, Angol eredetű elemek a magyar szókészletben. (NytudÉrt. 93. sz.) Bp., 1977.
A szleng szó a magyar nyelvben: 63.	
 	Országh László, Bodicsek: Nyr. 92 (1968): 335–6
Rendicsek, szabacsek, macsek.	
 	Országh László, Nyelvművelés Angliában: Nyr. 87 (1963): 191–202
A szleng az angol nyelvművelő irodalomban: 201.	
 	Országh László, Oké!: Nyr. 98 (1974): 103–5	
 	Országh László, Wigwam: Nyr. 98 (1974): 102–3	
 	ORTUTAY PÉTER, Az amerikai szleng fordításának problémái Jerome David Salinger Zabhegyező című regényének nyelvi sajátosságai alapján. (Kandidátusi értekezés). Bp., 1990. (340 lap).
Kül.: A szleng nyelvészeti kérdései: 37–97. Megtalálható az MTA kézirattárában, jelzete: D/14.872.	
 	ORTUTAY PÉTER, Az angol-amerikai szleng a műfordítás szempontjából: Nyr. 115 (1991): 289–95	
 	Ottinger Hajnalka, A 8–10 éves tanulók szókincsének és szóhasználatának jellemzői. (Szakdolgozat). Kaposvár, 1994. (93 lap). *
Megtalálható a kaposvári Csokonai Vitéz Mihály Tanítóképző Főiskola Magyar Nyelvi és Irodalmi Tanszékének Könyvtárában Sz. 6277 jelzet alatt.	
 	Óváriné Páli Márta, A 8–10 éves tanulók szókincsének és szóhasználatának jellemzői. (Felmérések alapján). (Szakdolgozat). Kaposvár, 1991. (87 lap). *
Megtalálható a kaposvári Csokonai Vitéz Mihály Tanítóképző Főiskola Magyar Nyelvi és Irodalmi Tanszékének Könyvtárában Sz. 5590 jelzet alatt.	
 	Ősz János, Katona miatyánk: Nyr. 30 (1901): 447	
—	Paczauer Ervin diáknyelvi közlése a nyíregyházi főgimnáziumból. Ld. A magyar diáknyelv szótárához: Tanulók Lapja 7 (1899/1900): 493 = Diáknyelv: Nyr. 46 (1917): 244–5.	
 	Pápay Judit, Diáknyelv Szolnok megyében. (Szakdolgozat). Nyíregyháza, 1984. (029 + 112 lap + térkép). *
Megtalálható a nyíregyházi Bessenyei György Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvi Tanszékének könyvtárában.	
 	PAPP ÉVA, A diáknyelv szóalkotásmódjainak vizsgálata. (Szakdolgozat). Debrecen, 1991. (56 lap).
A 19. századtól napjainkig tartó időszak diáknyelvét vizsgálja három korszakra bontva. Megtalálható a KLTE Magyar Nyelvtudományi Intézetének könyvtárában, jelzete: K. 1091.	
 	Papp Ferenc, Gubera, guberál: Nyr. 89 (1965): 242–3	
 	Papp László, Technikus argot. (A műegyetemi diáknyelv szó- és szólásgyüjteménye. A Vicinális Dugóhúzó 1944. évfolyamában megjelent tanulmány kissebbített hasonmás kiadása. Bp., 1944. (12 lap).
1899–1944 közötti szókincset dolgoz fel.	
 	Parászka Gábor, A harctér szavaihoz: Nyr. 46 (1917): 297
A “Volhyniában” c. cikkben (Uránia 17/9 (1916. szeptember): 229–34) előforduló katonai szavakat közlik. A Nyr. tévesen a lap 1916. évi 299. oldalát adja meg a közreadott kifejezések lelőhelyeként, talán az Uránia tartalomjegyzéke alapján, amelyben szintén ez az oldal szerepel.	
 	PARÁSZKA GÁBOR, Diákszótár: Nyr. 44 (1915): 335	
—	Parlaghy Kálmán Ld. Kártyajátékok könyve.	
 	PÁSKU JUDIT, A szleng és az irodalom viszonya. (Szakdolgozat). Debrecen, 1991. (63 lap).
Megtalálható a KLTE Magyar Nyelvtudományi Intézetének könyvtárában, jelzete: K. 1090.	
—	Pasquino Ld. Mihály László.	
	Pásztor Antal, Hülyét kap: ÉT. 38 (1983): 1063	
 	P. Balázs János, Beszéljünk izlésesen magyarul: Népművelés 6/2 (1959. február): 30	
 	Peéry Rezső, Az édes anyanyelvről: Nők Lapja 8/5 (1956. február 2.): 14
A diákok nyelvéről.	
 	Peéry Rezső, Irtsd az argó bozótját! (A második világháború nyelvi örökségéről): Köznevelés 12/4 (1956. február 15.): 80–1	
 	PEI, MARIO, Szabálytalan nyelvtörténet. Bp., 1966.
Vulgarizmusok, tolvajnyelv, szakmai zsargon: 169–76.	
—	Péntek János–Szabó Zoltán–Teiszler Pál, A nyelv világa. (Nyelvről, nyelvtudományról mindenkinek). Kolozsvár, 1972. Ld. TEISZLER Pál, A nyelv és társadalom összefüggése.	
 	Pesti jassz-szótár. Összeállitotta és bevezetéssel ellátta DR. KABDEBÓ OSZKÁR. Mezőtur, é. n. [1917]. (48 lap).	
 	Pesti kis link szótár: Esti Kurir naptára (1926) 97–100 *	
 	Pesti Norbert, Diáknyelvi fordulatok kisiskolások nyelvhasználatában. (Szakdolgozat). Győr, 1992. (45 lap). *
Megtalálható a győri Apáczai Csere János Tanítóképző Főiskola könyvtárában 92/145 raktári jelzet alatt.	
 	Pesti Norbert, Diáknyelvi vizsgálatok kisiskolások körében. Kisiskolások diáknyelvi szótára. (Diákköri dolgozat). Győr, 1993. *
Rezümé: XXI. OTDK Humán Tudományok Szekciója. A dolgozatok összfoglalói. Szombathely, 1993. 242–3.	
 	Pesti nyelv: Budapest lexikon. Bp., 1973. 941	
 	Pesti nyelvjárások: Pesti Napló 62/104 (1911. május 4.): 7–8
Néhány szó (pali, nimolista, babuci) értékelő bemutatása.	
 	Péter Éva,  Az ifjúsági nyelv vizsgálata az általános  iskolai  tanulók  körében  Zalaegerszegen. (Szakdolgozat). Szombathely, 1986. *
Megtalálható a szombathelyi Berzsenyi Dániel Tanárképző Főiskola Filológiai Intézetében P. 60/1986 jelzet alatt.	
 	PÉTER MIHÁLY, Szleng és költői nyelvhasználat: Nyr. 104 (1980): 273–81	
 	Pick Imre, A kábítószer-élvezők zsargonja: Alkohológia 8 (1977): 14–16	
 	Pick Imre, Hazai tapasztalatok egyes pszichoaktív szerekkel visszaélő fiatalkorúak zsargon ismeretéről: Alkohológia 9 (1978): 212–5	
 	P. J., Adatok a magyar katonanyelvhez: Nyr. 54 (1925): 94–6	
 	Pokomándy Gyula, Rima: MNy. 66 (1970): 334–5
A nő és a férfi sok — részben szlengbeli — megnevezését sorolja föl.	
 	PUCSOK LÁSZLÓNÉ, A miskolci 39. Számú Általános Iskola tanulóinak szólító- és keresztnevei: A Miskolci Herman Ottó Múzeum Közleményei 26. Miskolc, 1989. 160–4	
 	Pusztai Ferenc, Leíró lexikográfiánk változó és változatlan feladatai: MNy. 90 (1994): 413–21
Kül.: 413–4 és 419–20.	
 	PUSZTAI ISTVÁN, Közhely [köznyelv] és műhelyzsargon: Anyanyelv, közélet, művelődés. Összeállította és szerkesztette: SEBESTYÉN ÁRPÁD. Bp., 1976. 43–53
A műhelyzsargon behatolása a köznyelvbe (tkp. szlengként): 50.	
 	PUSZTAI ISTVÁN, Szakmai nyelv — műhelyzsargon: ÉA. 2/3 (1980. július–szeptember): 9–10	
 	PUSZTAI ISTVÁN, Szaknyelv és műhelyzsargon: Nyr. 99 (1975): 395–404	
 	PUSZTAI ISTVÁN, Technika és nyelv: NyünkVil. 311–2	
 	Putnoky Imre, Balek: MNy. 25 (1929): 374	
 	Putnoky Imre, Sáp: MNy. 25 (1929): 375	
 	Rácz Endre, A gyes meg a gyed. (Egy új mozaikszóról): ÉA. 7/3 (1985. július–szeptember): 5	
 	Rácz Endre, A kicsapás. (Diáknyelvünk történetéből): ÉA. 8/4 (1986. október–december): 5	
 	Rácz Endre, A szecska. (Diáknyelvünk történetéből): ÉA. 6/3 (1984. július–szeptember): 5	
 	Rácz Endre, A szekunda. (Diáknyelvünk múltjából): ÉA. 6/4 (1984. október–december): 6	
 	RÁCZ ENDRE, Diáknyelv Pápán a harmincas években: MNy. 83 (1987): 145–156	
 	Rácz Endre, Kutyaütő: Nyr. 96 (1972): 81–3	
 	Rácz Endre–Takács Etel, Kis magyar nyelvtan. Bp., 1959. (További kiadásokban is).
Zsargonszók: 19591, 19612: 60–1; 19673, 19744, 19785, 19836: 62–3; Csoportnyelvek, rétegnyelvek: 19877 (átdolgozott és bővített kiadás), 19908, 19919, 199210): 72–3.	
 	RÁCZ HENRIETT TÜNDE: Diákital diáknyelven (Vbk, bambusz, Kuba): ÉA. 16/1 (1994. február): 8	
 	Ráczné Tóth Mária, A csoportnyelv használata a mai magyar irodalomban. (Fejes Endre néhány műve alapján). (Szakdolgozat). Nyíregyháza, 1985. (40 lap). *
Megtalálható a nyíregyházi Bessenyei György Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvi Tanszékének könyvtárában.	
 	R.[adó] I.[stván], Balhé, meló, haver és társaik. (A Tudományos Akadémia kiadja az első magyar fattyúnyelvi szótárt): Népszabadság 2/161 (1957. július 10.): 4
Zolnay–Gedényi “A magyar fattyúnyelv szótára” c. munkájáról számol be.	
 	RAISZ RÓZSA, Ne mindig bizalmasan!: ÉT. 32 (1977): 907 = ÚjAnyKal. 286	
 	Rajos Anikó, Diáknyelvi elemek a kisiskolások beszédében. (Szakdolgozat). Győr, 1990. (46 lap). *
Megtalálható a győri Apáczai Csere János Tanítóképző Főiskola könyvtárában 90/190 raktári jelzet alatt.	
 	Rajsli Ilona, Nyelvi adaptálódás és kódváltás a megváltozott körülmények között: Kétnyelvűség és magyar nyelvhasználat. (A 6. élőnyelvi konferencia előadásai). Szerk. Kassai Ilona. Bp., 1995. 299–303
A 301. oldalon néhány adat.	
 	Rehó Lajos, Az ifúsági zsargon. (Szakdolgozat). Balsa, 1972. (40 lap).
Megtalálható a KLTE Magyar Nyelvtudományi Intézetének könyvtárában, jelzete: K. 644.	
 	Reichnitz Ignác, Dóges: Nyr. 29 (1900): 232	
—	Rendőr-almanach 1906. Ld. Eperjessy Károly és Gegus Dániel.	
 	RÉTHEI PRIKKEL MARIÁN, A régi magyar tréfaszók: MNy. 3 (1907): 289–301, 337–44, 385–95	
 	Réthy Miklós, A tolvajnyelv: Rendőr 2/26 (1928. június 30.): 4–5	
 	Révész Károly, Pótlás a megnyirbált szavakhoz: Nyr. 34 (1905): 436	
 	Reveur [Szini Gyula], A pesti nyelv: A Hét 20/40 (1909. október 3.): 660–1	
 	REXA Dezső, Bakabeszéd: MNy. 15 (1919): 44–5	
—	R. I. Ld. Radó István.	
—	RICHLY GÁBOR Ld. TÓTH KORNÉLIA és RICHLY GÁBOR	
 	Rikassi Ilona, A nyírbátori diáknyelv és szótára. (Szakdolgozat). Debrecen, 1996. (80 lap).
Megtalálható a KLTE Magyar Nyelvtudományi Intézetének könyvtárában, jelzete: K. 1176.	
—	R. L. G. Ld. R. Lovas Gizella.	
 	R. Lovas Gizella, Almás: Nyelvművelő levelek az Akadémia Nyelvtudományi Intézetének levelesládájából. LŐRINcze LAJOS irányításával szerk. FERENCZY GÉZA és RUZSICZKY ÉVA. Bp., 1964. 94	
 	R. L.[ovas] G.[izella], Almás, zabos: Nyr. 86 (1962): 122–3	
 	R. L.[ovas] G.[izella], Kagyló a pesti aszfalton: Nyr. 88 (1964): 138–9	
 	R. L.[ovas] G.[izella], Puska—puskázik: Nyr. 98 (1974): 120	
 	R. Lovas Gizella, Szervusz!: Nyelvművelő levelek az Akadémia Nyelvtudományi Intézetének levelesládájából. LŐRINcze LAJOS irányításával szerk. FERENCZY GÉZA és RUZSICZKY ÉVA. Bp., 1964. 12	
 	Rónai Béla–Kerekes László, Nyelvművelés és beszédtechnika. Bp., 1974.
A “Szókészletünk” fejezetben szól Rónai Béla az argóról (256–8) és a zsargonról (258).	
 	Rozgonyi Zoltán, Körorvost hívjon a kövér… (Az ifjúság nyelve: divat): Esti Hírlap 12/292 (1967. december 12.): 4
Szűts László beszél az ifjúsági nyelvről.	
 	Rózsás József, A pesti nyelvről: Csendőrségi Lapok 25 (1935): 49–50
Több jassznyelvi szót is felsorol.	
 	R. T., Zsugázni: MNy. 12 (1916): 143	
 	RUBINYI MÓZES, Szirmay István: A magyar tolvajnyelv szótára: Nyr. 53 (1924): 114	
 	RUZSICZKY ÉVA, A bőség zavara: ÉT. 32 (1977): 1258 = ÚjAnyKal. 15
Csőstül, rogyásig, dögivel.	
 	RUZSICZKY ÉVA, Deli hölgy — colos csaj: ÉT. 33 (1978): 1546 = ÚjAnyKal. 297	
 	RUZSICZKY ÉVA, Téli örömök: ÉT. 33 (1978): 280 = ÚjAnyKal. 17
Eltaknyolás, eltaccsolás, fejre állás.	
 	R. VOZÁRY Gyula, Tájszók: MNy. 11 (1915): 140–2
Szlengszavak is vannak köztük.	
—	SÁGI ISTVÁN Ld. A magyar szótárak és nyelvtanok könyvészete.	
 	Sándor István, A Magyar Történeteket illetf Jegyzetek: Sokféle. Nyóltzadik darab. Győrött 1801. 197–253
A 225. oldal lapalji jegyzetében megemlíti, hogy az Oláh Miklóstól ismert simándi koldusnyelv már nem él, de “Ehez a Vakok Nyelvökhöz a mi idfnkben hasonlit az alföldi vásáros Zsiványok ’s a bor és Ñerházi teÑtáros Leányok különös Nyelvök”. Erre a helyre BÁRCZI GÉZA hívta fel a figyelmet (Egy régi adat a magyar tolvajnyelvre: MNy. 46 (1950): 276–7).	
 	Sándor Katalin, A Kászonok ragadványnevei napjainkban. (Kézirat). Békéscsaba, 1993. *
Megtalálható a békéscsabai Kőrösi Csoma Sándor Főiskola könyvtárában.	
 	Sass Tamásné, A 3–6 éves gyermekek szókincsének vizsgálata. (Szakdolgozat). Szekszárd, 1986. (50 lap). *
Megtalálható a szekszárdi Illyés Gyula Pedagógiai Főiskola könyvtárában.	
 	Scheiber Sándor, Hozzászólások a “hipis” szó eredetéhez. (Hipis — Héber szó): Új Élet 23/2 (1968. január 15.): 4
Vö. Szilágyi Béla, Hipis: Új Élet 23/1 (1968. január 1.): 3.	
 	SCHEIBER SÁNDOR, Legrégibb tolvajnyelvi szójegyzékünk: MNy. 52 (1956): 230	
—	Scherer Lajos diáknyelvi közlése Losoncról. Ld. A magyar diáknyelv szótárához. (Újabb adalékok): Tanulók Lapja 7 (1899/1900): 205–6	
 	SCHOBER BÉLA, A bajai diáknyelvből: Nyr. 26 (1897): 190	
 	Schramm Ferenc, Egy 1775‑i tolvajnyelvi szójegyzék: MNy. 58 (1962): 107–9
Ld. Lingva idiotica furum Complurium in una Societate et ingenti Banda ConÐtitutorum…	
 	Schreiber Dániel, A hamiskártyások világa: Magyar Rendőr 1/2 (1934. november 1.): 6–7	
 	Schreiber Dániel, A szerelem a tolvajnyelv szótárában: Detektiv 4/3 (1922. január 18.): 7–8	
 	SEBESTYÉN ÁRPÁD, A “Csirkefej-szindróma”: HBN. 47/53 (1990. március 3.): 8 = uő, Értsünk szót! 105–6	
 	SEBESTYÉN ÁRPÁD, A katonai nyelv a nyelvrétegek sorában: Nyelvvédelem — honvédelem. (Tanulmányok a katonák nyelvéről). Szerk. GRÉTSY LÁSZLÓ. Bp., 1990. 25–32	
 	SEBESTYÉN ÁRPÁD, Ami “bejön”, és ami nem: HBN. 51/152 (1994. július 30.): 7 = Ami “bejön”, és ami nem: uő, Értsünk szót! 115–6	
 	SEBESTYÉN ÁRPÁD, Amikor szabad s amikor tilos a szó leírása: HBN. 50/64 (1993. március 18.): 6 = Naturalia non sunt turpia?: uő, Értsünk szót! 108–9	
 	SEBESTYÉN ÁRPÁD, Anyázik, zsidózik, fasisztázik, csurkázik: HBN. 49/279 (1992. november 26.): 8 = Anyázik, cigányozik, csurkázik: uő, Értsünk szót! 109–11	
 	SEBESTYÉN ÁRPÁD, A nyelvi szemétről és az eufemizmusról: HBN. 48/285 (1991. december 4.): 8 = Mondhatnánk szebben?: uő, Értsünk szót! 112–4	
 	SEBESTYÉN ÁRPÁD, “A nyelv területi tagolódása és társadalmi rétegződése” témakör tantervi helyzetéről: Nyr. 105 (1981): 319–28 = Program az anyanyelvi nevelés továbbfejlesztésére. Szerk. SZENDE ALADÁR. Bp., 1986. 130–44
2. jegyz.: társadalmi nyelvváltozatok.	
 	SEBESTYÉN ÁRPÁD, Havernyelvi divatszók: HBN. 50/226 (1993. szeptember 28.): 7 = uő, Értsünk szót! 104–5	
 	SEBESTYÉN ÁRPÁD, Kampányolás “agyarországon”: HBN. 51/81 (1994. április 7.): 7 = uő, Értsünk szót! 111–2	
 	SEBESTYÉN ÁRPÁD, Kibabrál, kibánik, kicsesz, kiszúr, kitol: HBN. 50/37 (1993. február 13.): 6 = “Makoveczcel megint kibabráltak”: uő, Értsünk szót! 107–8	
 	SEBESTYÉN ÁRPÁD, Koppintsuk le?: HBN. 42/275 (1985. november 23.): 8 = uő, Értsünk szót! 102–3	
 	Sebestyén Árpád, Kovi ubi, mini turi, pari, nari: HBN. 52/223 (1995. szeptember 21.): 7	
 	SEBESTYÉN ÁRPÁD, Szelídített szókimondás: HBN. 49/55 (1992. március 5.): 9 = Szelídített szólásmondások: uő, Értsünk szót! 114–5	
 	SEBESTYÉN ÁRPÁD, Szleng kifejezések a sajtóban és a közéletben: HBN. 50/228 (1993. szeptember 30.): 6 = Szleng a sajtóban és a közéletben: uő, Értsünk szót! 101–2	
 	Sebestyén Károly, A magyar nyelv vadhajtásai: Budapesti Hirlap 31/96 (1911. április 23.): 37 = Nyr. 42 (1913): 170–2
A cikkre írott reagálások: Murizik a pali. (Válasz a Nyelvőrnek): Pesti Futár 6/265 (1913. május 12.): 9–10 és [Bresztovszky Ernő] (be), A pali meg a huszonnyolcas…: Népszava 41/106 (1913. május 6.): 8.	
 	SEREGY LAJOS, Mi a szaknyelv?: SzaknyDiv. 13–27	
 	S. G., Argó, zsargon, fattyúnyelv: Zsaru (rendőrségi magazin) 5/27 (1996. július 2.): 16
ZOLNAY VILMOS–Gedényi Mihály “A régi Budapest a fattyúnyelvben” című könyvét ismerteti.	
 	Simai Ödön, A magyar tolvajnyelv legelső gyűjteménye: Nyr. 32 (1903): 399–401
Ld. Annô 1782. Die 17ma Aprilis, uub Sedria Diutriktûs…, Conuignatio Terminorum, & Vocum…	
—	Simon János diáknyelvi közlése Sárospatakról. Ld. A magyar diáknyelv szótárához: Tanulók Lapja 7 (1899/1900): 719	
	Simon Katalin, A tanárok ragadványneveinek alapja. (Magunknak — magunkról 22. sz.) Szombathely, 1991. (29 lap).	
 	Singer Gyula, Diákszólások: Tanulók Lapja 7 (1899/1900): 798
A körmöcbányai állami főreáliskola diáknyelvéből.	
 	Sipos Georgina, Szókincs és szóhasználat vizsgálata: Összehasonlító elemzése eltérő és normál tantervű iskolában. (Szakdolgozat). Kaposvár, 1990. (34 lap + 15 melléklet). *
Megtalálható a kaposvári Csokonai Vitéz Mihály Tanítóképző Főiskola Magyar Nyelvi és Irodalmi Tanszékének Könyvtárában Sz. 5252 jelzet alatt.	
 	SIPOS PÁL, Ifjúsági nyelv — familiáris köznyelv: MNyrét. 867–74	
 	SIPOS Pál, Ifjúsági nyelv, familiáris köznyelv napjainkban: Pedagógiai Szemle 34 (1984): 716–21	
 	SIPOS PÁL, Hasonlóságok a népnyelv és a szleng között: Tanulmányok a magyar nyelv múltjáról és jelenéről. Szerk. HAJDÚ Mihály és KISS Jenő. Bp., 1981. 229–32	
—	Sipos Pál Ld. Kronstein Gábor, Merre tart az ifjúság nyelvhasználata.	
 	Skripecz Sándor, Ramaty, ramacs: Nyr. 102 (1978): 479	
 	Skripecz Sándor, Surmó: Nyr. 102 (1978): 478–9	
 	Slahta György, Katonaszavak gyűjt. 1965–66. (Kézirat.)
Hivatkozik rá: Zolnay Vilmos–Gedényi Mihály, A magyar fattyúnyelv szótára XXIV, 750. A mintegy 50 szót tartalmazó, részben kézírással noteszlapokra és írólapra, részben géppel A/4-es papírra írott szójegyzék Gedényi Mihály hagyatékából Kis Tamáshoz került, jelenleg nála található (vö. KatSzl. 6).	
 	SOLTÉSZ KATALIN, Argó és irodalom: Élet és Irodalom 9/3 (1965. január 16.): 2	
 	SOLTÉSZ KATALIN, A beszélt nyelvi stílusrétegek: Szende Aladár–Károly Sándor–Soltész Katalin, A szép magyar nyelv. Bp., 1967. 165–70
Diáknyelv, ifjúsági nyelv, argó, zsargon: 167–9.	
 	SOLTÉSZ KATALIN, A nyelvi eszközök stílusértéke: Szende Aladár–Károly Sándor–Soltész Katalin, A szép magyar nyelv. Bp., 1967. 187–97
Eufémizmus, túlzás, tréfa, gúny: 191–2.	
 	Somlósi Antónia, Budapesti középiskolások szólítónevei az 1960-as évek elején. (Magyar Személynévi Adattárak 26. sz.) Bp., 1980. (36 lap).	
	Somogyi Béla, A kártyásnyelv hangulata: ÉT. 36 (1981): 211	
 	SOMOGYI BÉLA, A magyar kártyanyelv szókincse. (NytudÉrt. 131. sz.) Bp., 1990.
Irodalomjegyzékkel; kül.: A hamiskártyások szavai: 37–8; Stílushatás: 64–7; A kártyaszókészlet helye és viszonya egyéb nyelvi rétegekhez: 68–9; A kártyaszókészlet kapcsolata az argóval: 73–4; A kártyaszókészlet kapcsolata egyéb csoportnyelvi szavakkal: 74.	
 	Soósné Szőke Erika, A jászárokszállási Április 4. Úti Általános Iskola és a jászfényszarui általános iskola felső tagozatos tanulóinak ragadványnevei (Összehasonlító elemzés). (Kézirat). Jászberény, 1984. (112 lap + 2 táblázat + 1 térképvázlat). *
Említi: Farkas Ferenc, Névtani témájú szakdolgozatok a jászberényi Tanítóképző Főiskolán (1974–1991). (Főiskolai Kiadványok 8. sz.) Jászberény, 1991. 39–40.	
 	Söjtör Lászlóné, Az általános iskolai tanulók ragadványnevei és a sajátos diákzsargon. (Szakdolgozat). Kaposvár, 1981. (20 lap). *
Megtalálható a kaposvári Csokonai Vitéz Mihály Tanítóképző Főiskola Magyar Nyelvi és Irodalmi Tanszékének Könyvtárában Sz. 2526 jelzet alatt.	
 	Spitzer Leó, Digó: Nyr. 49 (1920): 156	
 	SPITZER LEÓ, Hagyma: Nyr. 52 (1923): 32
A hagyma ’rossz zsebóra’ szóról.	
 	SPITZER LEÓ, Könyvészeti és kritikai adalékok a katonanyelv külföldi irodalmához: Nyr.49 (1920):120–1	
 	SPITZER LEO, Német elemek a magyar katonanyelvben: Nyr. 49 (1920): 16–9
Balassa egy német nyelvű cikkét egészíti ki néhány új szóval. Főleg német eredetű katonanyelvi szakszavakat közöl. A cikk végén egy olasz–német és egy horvát–német szószedetet is ad.	
 	Spitzer Leó, Pótlások. A tolvajnyelvhez: Nyr. 54 (1925): 32	
 	SPITZER LEÓ, Svéd és cseh: Nyr. 52 (1923): 79–80	
—	Spolárich Lajos diáknyelvi közlése Félegyházáról. Ld. Adalékok a diákszótárhoz II: Tanulók Lapja 5 (1898): 780.	
 	S. SZABÓ JÓZSEF, A debreceni Kollégium nyelv- és diákszótára: Debreceni Képes Kalendáriom az 1941-ik esztendőre. Negyvenegyedik évfolyam. Debrecen, 1940. 45–52.
A szerző körülbelül ezer szót gyűjtött össze, ezekből válogatott a Kalendáriomba. A közölt anyagban sok latinos szakszó van, de található közöttük szleng is. A teljes gyűjteményt a szerző a cikk szerint a Kollégiumban helyezte el, de ezt sem a Kollégium Nagykönyvtárában, sem a levéltárában nem sikerült megtalálnom, valószínűleg elpusztult a Kollégium 1944-es feldúlásakor.	
—	Stetz László diáknyelvi közlése Nagybányáról. Ld. Diákszólások. (Gyűjtések a magyar diáknyelv szótárához): Tanulók Lapja 6 (1899): 606.	
—	Sugár Ferencz diáknyelvi közlése Pécsről. Ld. A magyar diáknyelvhez. (Ujabb adalékok): Tanulók Lapja 6 (1899): 316.	
 	Sugár István, Adatok a kuruc szó XVIII. századi használatához: MNy. 71 (1975): 246–7	
 	SULÁN BÉLA, Adalékok az argó — különösen a közép-európai argó — szókincsének tanulmányozásához: MNyj. 7 (1961): 59–78 = A Debreceni Kossuth Lajos Tudományegyetem Magyar Nyelvtudományi Intézetének Kiadványai. 38. sz. Debrecen, 1961. (Borítón levő címe: Adalékok az argó szókincsének tanulmányozásához).	
 	Sükösd Mihály, Hippivilág. Bp., 1979.
Beszédükről: 50–5.	
 	SVEJCER, ALEKSZANDR D., A szociolingvisztika néhány időszerű kérdése: Társadalom és nyelv. (Szociolingvisztikai írások). Vál. PAP MÁRIA és SZÉPE GYÖRGY. Bp., 1975. 65–88
Kül.: 72–3.	
 	S. Z., Miért bunda a bunda?: Sportélet 6/3 (1970. március): 7	
 	Szabó Dávid, Az argókutatás módszertanának néhány kérdése: Hungarológia 3. Bp., 1993. 86–92	
 	Szabó, Dávid, Les mots d’origine étrangère dans l’argot hongrois [Idegen eredetű szavak a magyar argóban]: Documents de travail VIII. (Centre d’Argotologie, Université Paris V) Decembre 1988. 120–121	
 	SZABÓ DÉNES, A mai magyar nyelv. I. rész. 1955.
Több helyen említi a zsargonokat: 11–2, 15, kül.: 26–8.	
 	Szabó Dóra, Egy alsós osztály vagy évfolyam ragadványnevei és azok motívumai. (Szakdolgozat). Győr, 1990. (51 lap). *
Megtalálható a győri Apáczai Csere János Tanítóképző Főiskola könyvtárában 90/209 raktári jelzet alatt.	
 	SZABÓ ENDRE, A szerelem és az argó ifjusági irodalmunkban: A könyvtáros 9 (1959): 615–6	
 	Szabó Géza, Nyelvjárástanunk és a területi nyelvváltozatok néhány kérdése: MNyRét. 70–9
A nyelvjárások emocionális–expresszív szavairól: 77–8.	
 	SZABÓ GÉZA, Tápos csibe: ÉA. 6/3 (1984. július–szeptember): 8–9	
 	Szabó Katalin, Az ifjúsági nyelv szókészletének vizsgálata a Szombathelyi Tanárképző Főiskola hallgatói körében. (Szakdolgozat). Szombathely, 1985. *
Megtalálható a szombathelyi Berzsenyi Dániel Tanárképző Főiskola Filológiai Intézetében Sz. 17/1985 jelzet alatt. A dolgozat ugyanezzel a címmel diákköri dolgozatként is szerepelt 1985-ben; rezümé: XVII. OTDK. Humán Tudományok Szekciója. A dolgozatok tartalmi kivonatai. Debrecen, 1985. 243.	
—	SZABÓ Zoltán Ld. BARTHA János–HORVÁTH Tibor–JÓZSA Nagy Mária–SZABÓ Zoltán.	
 	Szadi lady, csatamami, klóranyó és a többiek…: Ifjúsági Magazin 25/10 (1989. október): 26–27
Beszélgetés Hajdú Mihállyal a diáknyelv(ek)ről. A cikk végén egy kis szójegyzék található 1898-ból és 1989-ből való szavakkal.	
 	Sz.[Ász] Z.[oltán], Szóavatás: Pesti Hirlap 34/229 (1912. szeptember 21.): 9	
	Szathmári István, Kösz, köszi: ÉT. 40 (1985): 1015	
—	SZATHMÁRI ISTVÁN Ld. A magyar stilisztika útja.	
 	Száva István, Ki tévedett?: Népszava 70/225 (1942. október 4.): 15–6
Ism.: Lapszemle. Népszava: Msn. 11 (1942): 152–3.	
 	Száva István, Nyelv és argot: Népszava 70/219 (1942. szeptember 27.): 16
Ism.: Lapszemle. Népszava: Msn. 11 (1942): 152–3.	
 	Szegedi tolvajnyelv. (Most állitotta össze a rendőrség): Délmagyarország 3/71 (1914. március 26.): 3–4
Széchenyi Miklós és Tóth József detektívek a szegedi tolvajnyelv kb. 100 szavát gyűjtötték össze a cikk szerint, ebből az újság mintegy hatvan szót közöl. A szavak közül több is nyilvánvaló íráshibát tartalmaz.
A cikk szójegyzékét újraközölte: Szűcs János, Szegedi tolvajnyelv: Nyr. 43 (1914): 233.	
 	Székely Istvánné, Rendőr- és argószótár: Belügyi Szemle 28/7 (1990. július): 106–7
J. P. Brunet “Dictionnaire de la Police et de la Pegre” c. amerikai angol és (kanadai) francia anyagot tematikusan feldolgozó szótárát ismerteti.	
—	SZÉKELY VLADIMIR Ld. TÁBORI KORNÉL–SZÉKELY VLADIMIR.	
 	Szemelvény a tolvajnyelvből: Közbiztonság (Rendőri Lapok) 16 (1909): 308
Egy levél angyalföldi csibésznyelven, szójegyzékkel.	
 	Szende Aladár, A diákok nyelvhasználatáról: ÉA. 9/4 (1987. október–december): 11	
 	Szende Aladár, Csoportnyelv: Világirodalmi lexikon. II. Főszerk. Király István. Bp., 1972. 469	
 	Szende Aladár, Ragadványnevek: Köznevelés 44/2 (1988. január 8.): 11	
 	Szende Aladár, Szókincsünk stilisztikai rétegződése: NyKk. II, 864–8	
—	Szende Aladár Ld. Kemény Gábor–Szende Aladár.	
—	SZENDE ALADÁR–KÁROLY SÁNDOR–SOLTÉSZ KATALIN, A szép magyar nyelv. Bp., 1967. Ld. Soltész Katalin.	
 	SZENDE TAMÁS, A szó válsága. Bp., 1979.
A közhely: 215–20, Zsargon: 221–6, Magyarországi közléshagyományok: 227–40 (kül.: a csoportnyelvekről: 229 és az alsó szintű közlésrendszerről: 231–2).	
	Szenes László, Szia! See you?: ÉT. 40 (1985): 830	
	Szép asszony Siófok: Pesti Futár 1/12 (1908. július 16.): 13
Harminckét jassznyelvi szó felsorolása jelentés megadással a szerkesztői üzenetekben. Zolnay–Gedényi művei Nádas Sándor neve alatt említik ezt a cikket.	
 	Szerk., R. T. úr írja: MNy. 13 (1917): 96
A link és frank ember szavakról.	
 	Szerk., Zri: MNy. 13 (1917): 64	
—	Szerk. Ld. még A szerk.	
 	Szidarovszy János, Devla: MNy. 23 (1927): 54–7	
 	Szidarovszky János, Dumál: MNy. 23 (1927): 205	
 	Szigetvári Iván, Digo és társai: MNy. 17 (1921): 212–3	
 	Sziklai Edit, Az ifjúság szókészletének vizsgálata a Szombathelyi Tanárképző Főiskola hallgatóinak körében. (Szakdolgozat). Szombathely, 1980. (127 lap). *
Megtalálható a szombathelyi Berzsenyi Dániel Tanárképző Főiskola Filológiai Intézetében Sz. 77/1980 jelzet alatt. Ld. még: Vas megye nyelvészeti irodalma. Összeállította: dr. Köbölkuti Katalin. Szombathely, 1988. 117 (1040. szám alatt) és Felsőoktatási intézmények nyelvjárási témájú kéziratainak bibliográfiája. Bp., 1987. 64 (412. szám alatt).	
 	Szikszainé Nagy Irma, Stilisztika. Bp., 1994.
Az argószavak használatáról: 72.	
 	Szilágyi Ákos, Orosz alvilág a Szovjetunióban. (A “blatnoj” természetrajzához): KOVÁCS ÁKOS–SZTRÉS ERZSÉBET, Tetovált Sztálin. (Szovjet elítéltek tetoválásai és karikatúrái). Szeged, 1989. 209–35	
 	Szilágyi Béla, Hipis: Új Élet 23/1 (1968. január 1.): 3
Egy történetet mesél el a szó kapcsán. A hipis szó eredetét tévesen magyarázza. Válaszol rá Scheiber Sándor és Weisz Mátyás: Hozzászólások a “hipis” szó eredetéhez. (Hipis — Héber szó): Új Élet 23/2 (1968. január 15.): 4.	
 	Szilágyi Ferenc, Adatok és szempontok a diáknevek vizsgálatához: Nyr. 97 (1973): 51–5	
 	Szilágyi Ferenc, A magyar szó költészete. (Kis magyar stilisztika). Bp., 1978.
Rizsa a spájzban, cvekedli a tepsziben. (A “nem éppen irodalmi” stílusról): 100–9; “Fater, harapom a dumádat”. (A csibésznyelvi stílusról): 110–9.	
 	Szilágyi Ferenc, A szia és a csau rokonsága: ÉT. 25 (1970): 157	
 	SZILÁGYI FERENC, Csaj, csurglizik, hirig, hóhányó. (A csibésznyelv szavai): A magyar szó regénye. Bp., 1972. 130–4; A magyar szókincs regénye. Bp., 19742. 130–4; Debrecen, 19933. 145–9	
 	Szilágyi Ferenc, Eszméletlen: ÉT. 36 (1981): 420	
 	Szilágyi Ferenc, Szia és csau: ÉT. 25 (1970): 31 = AnyKal. 23	
 	SZILÁGYI MÁRTON, Bakaduma [Kis Tamás: A magyar katonai szleng szótára (1980–1990), Kis Tamás: Bakaduma (A magyar katonai szleng szótára)]: BUKSZ (Budapesti Könyvszemle) 4 (1992): 428–31	
 	SZILÁGYI MÁRTON, Egy nagykanizsai laktanya folklórja. (Diákköri dolgozat). Bp., 1987. *
Rezümé: A XVIII. OTDK Humán Tudományok Szekciója. A dolgozatok tartalmi kivonatai. Pécs, 1987. II, 300.	
—	SZILÁGYI MÁRTON Ld. KÖVESDI PÉTER–SZILÁGYI MÁRTON.	
	Szimán Oszkár, Szeasztok – szea – szia: ÉT. 40 (1985): 1132	
—	Szini Gyula Ld. Reveur.	
 	SZINKOVICH Jenő, Adalékok a dunatiszai nyelvjárás szókincséhez Bács-Adorján községből: MNy. 9 (1913): 379–83
Több — részben tréfás minősítésű — területi és diák szlengszót sorol fel.	
 	SZIRMAY ISTVÁN, Pesti link hadova és vagány zengeráj: Magyar Detektív 2/1 (1927. január 1.): 23–6	
—	SZIRMAY ISTVÁN Ld. A magyar tolvajnyelv szótára.	
 	Sz. Jankó Katalin, Szombathelyi középiskolások szólítónevei. (Magyar Személynévi Adattárak 53. sz.) Bp., 1983. (33 lap).	
 	Szólásmondások a budapesti fattyúnyelvben. I–II. Gyűjtötte és magyarázta ZOLNAY VILMOS és Gedényi Mihály. (Kézirat). Bp., 1961. (348 lap).
A három példányban készült mű egy-egy példánya megtalálható az MTA kézirattárában (jelzete: Ms 685/I–II) és az ELTE Egyetemi Könyvtár kézirattárában (jelzete: H. 223).	
 	Szomory Emil, Budapest nyáron. (A pesti argot): Az Ujság 11/190 (1913. augusztus 10): 8–9	
 	Szleng: Világirodalmi lexikon. XI. Főszerk. Szerdahelyi István. Bp., 1992. 509	
—	SZTRÉS ERZSÉBET Ld. KOVÁCS ÁKOS.	
 	SztrokaI Kálmán, A háborus katonanyelvből: Nyr. 49 (1920): 44	
 	Sztrokay Lajos, Miért labancz a labancz?: MNy. 2 (1906): 353–9	
 	Szűcs János, Szegedi tolvajnyelv: Nyr. 43 (1914): 233
A Délmagyarország 1914. március 26‑i számában megjelent cikk újraközlése. Ld. Szegedi tolvajnyelv.	
 	Szűcs Nándor, Este a fogházban. (Beszélgetnek a tolvajok. — Zsebtolvajok a villamoson. — Ujság és pénztárca. — A tettenérés. — A legnagyobb sértés! — A “jogi” vélemény. — Negyvenezerkoronás lopás. — Hány “mázsa” jár érte? — Esti rapporton. — Ki hol alszik? — A cellaparancsnok. — Fogházi élmények.): Detektiv 3/25 (1921. június 22.): 8–9
Részlet a szerző “Tíz hónap története” című kötetéből. A párbeszédek sok tolvajnyelvi szót tartalmaznak.	
 	Szüle Zsolt, Kerületünk a fattyúnyelvben: Erzsébetváros 4/9 (1996. július 5.): 11
ZOLNAY VILMOS–Gedényi Mihály “A régi Budapest a fattyúnyelvben” c. könyvét ajánlja. 	
 	SZŰTS LÁSZLÓ, A bizalmas stílus és társalgási nyelv: Emlékkönyv Benkő Loránd hetvenedik születésnapjára. Szerk. Hajdú Mihály és Kiss Jenő. Bp., 1991. 617–9	
 	SZŰTS LÁSZLÓ, A diákok nyelvéről: Honismeret 22 (1994)/3: 51–4
Némileg kibővített változata “A fiatalok nyelve” címen is megjelent a Diáksóder c. szótár bevezető tanulmányaként.	
 	Szűts László, A fiatalok nyelve: Kardos Tamás–Szűts László, Diáksóder. (Hogyan beszél a mai ifjúság?). Bp., é. n. [1995.] 13–22
“A diákok nyelvéről” c. tanulmányának némileg kibővített változata.	
 	SZŰTS LÁSZLÓ, A mai magyar tolvajnyelv szókincsének néhány sajátosságáról: MNyRét. 963–9	
 	SZŰTS LÁSZLÓ, Argó és írói nyelv: NytudÉrt. 83. sz. 605–7	
 	SZŰTS LÁSZLÓ, Az ifjúsági nyelvről: Az ifjúság beszédkultúrájáról. (Írások a “Magyar nyelv heté”-nek 1984. évi központi témájáról). Szerk. Deme László. Bp., 1984. 13–22	
 	Szűts László, Kis Tamás: A magyar katonai szleng szótára: Nyr. 116 (1992): 337–8	
 	SZŰTS LÁSZLÓ, Szóalkotásmódok a jassznyelvben: NytudÉrt. 58. sz. 310–4	
—	SZÜTS [= SZŰTS] LÁSZLÓ Ld. A mai magyar argó kisszótára.	
—	SZŰTS LÁSZLÓ Ld. BOROSS JÓZSEF–SZŰTS LÁSZLÓ és Kardos Tamás–Szűts László.	
—	Szűts Lászlóval készült interjút ld. Rozgonyi Zoltán, Körorvost hívjon a kövér….	
—	SZ. Z. Ld. SZÁSZ ZOLTÁN.	
 	T. Á., Halandsa: Nyr. 53 (1924): 127	
 	Tábori Kornél, A mi tolvajnyelvünk: Budapesti Ujságirók Egyesülete Almanachja. Bp., 1911. 258–62
Rövidített változata: Közbiztonság (Rendőri Lapok) 19 (1912): 609–10	
 	Tábori Kornél, A pesti nyelv rejtelmei: Uj Idők 36/15 [I. kötet] (1930. április 6.): 451–2	
 	Tábori Kornél, A valuta-vadászok. (Hogyan nyomoznak a detektivek? — Csempészek tolvaj-nyelve): Detektiv Szemle 5/11 (1923. november 20.): 3–4	
 	Tábori Kornél, Jel- és titkosirás a bünös világ szolgálatában: Közbiztonság (Rendőri Lapok) 16 (1909): 427–8	
 	Tábori Kornél, Pesti specialitások. Bp., [1908].
Pesti csibésznyelv: 112–6. Sok szlengszó található az “Ahol emberre vadásznak” fejezetben is: 99–103.	
 	T.[ábori] K.[ornél], Uj tolvajszótár. (Érdekes és mulatságos uj szófüzések): Detektiv Szemle 6/11 (1924. november 22.): 5–6
A Szirmay-féle szótárból válogat.	
—	TÁBORI KORNÉL Ld. Baccarat. (Fővárosi és vidéki klubok rejtelmei). Bp., [1912] és  A régi magyar tolvajnyelv: Detektiv Szemle 6/3 (1924. március 1.): 3.	
 	TÁBORI KORNÉL–SZÉKELY VLADIMIR, A tolvajnép titkai. (A Bünös Budapest ciklus folytatása). Bp., 1908.
A riportkötet egyik fejezete a tolvajnyelv rövid, pontos áttekintése (“A tolvajnyelv”: 101–6), s van benne egy több mint 400 szavas szógyűjtemény is (“Tolvaj-szótár”: 107–111). “A tolvajok — maguk között” fejezet “Álnevek és gunynevek” alfejezetete (89–91) számos szlengnevet sorol fel.
Ism.: Csefkó GYula: MNy. 21: 71	
 	Tájékoztató a Nyelvművelő Munkabizottság 1963. november 4‑i üléséről: Nyr. 88 (1964): 84–5
Témája az ifjúsági nyelv; a vitaindító Kovalovszky MIKLÓS “Az ifjúság nyelvéről” c. Valóság-beli cikke volt.	
 	TAKÁCS GÁBOR, Emlékezés a “régi szép időkre!” (Megjelent a katonai szlengszótár!): Egyetemi Élet 30/4 (1991. november 18.): 2
KIS TAMÁS, A magyar katonai szleng szótára (1980–1990) c. könyvének ismertetése.	
 	TAKÁCS GÉZA, Színtelen, szagtalan, íztelen: NyünkVil. 243–4	
 	Takácsné Hegedüs Mariann, Az ifjúsági nyelv néhány kérdése. (Szakdolgozat). Debrecen, 1987. (70 lap).
Megtalálható a KLTE Magyar Nyelvtudományi Intézetének könyvtárában, jelzete: K. 1029.	
 	Tarján Vilmos, Pesti éjszaka. Bp., 1940.
Az éjszakai nyelv: 99–100.	
 	TARPAI Zoltán, Katonák egymás közt: ÉA. 2/4 (1980. október–december): 9
Ism.: Kozma Tóth István: Honvédségi Szemle 35/4 (1981. április): 97.	
 	TARPAI Zoltán, (katonanyelvből): ÉT. 32 (1977): 1506	
 	Techert József, Kis magyar nyelvkönyv. Bp., 1941.
A csoportnyelvek: 106–9.	
—	TeChet Károly diáknyelvi közlése Sopronból. Ld. Diákszólások. (Gyűjtések a magyar diáknyelv szótárához): Tanulók Lapja 6 (1899): 606.	
 	TEISZLER Pál, A nyelv és társadalom összefüggése: Péntek János–Szabó Zoltán–Teiszler Pál, A nyelv világa. (Nyelvről, nyelvtudományról mindenkinek). Kolozsvár, 1972. 33–56
“A nyelv területi és társadalmi tagolódása” fejezetben: Az argó: 50–1; A diáknyelv: 51–3; A zsargon: 53. Ld. még: 41.	
 	TELEGDI ZSIGMOND, A nyelvek belső sokrétűsége:  UŐ, Bevezetés az általános nyelvészetbe. Bp., 1977. (További kiadásokban is). 166–181
Kül.: 180.	
 	TEMESI MIHÁLY, A magyar nyelvtudomány. (Irányok és eredmények a felszabadulás óta). Bp., 1980.
Nyelvünk egységes típusáról és változatairól: 188–90; A társadalmi rétegek, csoportok, szakmák nyelvhasználata: 248–52; 382 (352. jegyz.).	
 	Temesi Mihály–Rónai Béla–Vargha Károly, Anyanyelvünk. Szerk. Temesi Mihály. Bp., 1955. Zsargon: 97–9.	
 	Teremi Katalin, A miskolci általános iskolások nyelve. (Szakdolgozat). Nyíregyháza, 1983. (67 lap). *
Megtalálható a nyíregyházi Bessenyei György Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvi Tanszékének könyvtárában.	
 	TERESTYÉNI Ferenc, A szókészlet stilisztikai rétegei: FÁBIÁN PÁL–SZATHMÁRI ISTVÁN–TERESTYÉNI Ferenc, A magyar stilisztika vázlata. Bp., 1958. (További kiadásokban is). 24–59
A csoportnyelvi szavak: 30–1, A zsargonok: 31–4.	
—	THIELE, A. F. Ld. Tolvaj-nyelv (mely Európa legnagyobb…).	
 	TÍMÁR MARIANNA, Diáknyelvi gyűjtés egy vidéki középiskolában. (Szakdolgozat). Debrecen, 1991. (46 lap)
Megtalálható a KLTE Magyar Nyelvtudományi Intézetének könyvtárában, jelzete: K. 1089.	
 	Tini szótár: Ifjúsági Magazin 23/8: (1987. augusztus): 12–13
A KISZ KB kulturális osztálya által meghirdetett Szép Szó mozgalom “Korosztályom beszédmódja” pályázatára beérkezett munkák közül a szombathelyi Latinka Sándor Gépipari Szakközépiskola, a pécsi Leőwy Klára Gimnázium, a pécsi Művészeti Szakközépiskola II. a. osztályának tanulói, valamint Csorba Erzsébet és Kovács Helga pályaműveinek felhasználásával készült el ez a majdnem 200 szót és kifejezést tartalmazó kis szójegyzék.	
 	TISZAMARTI ANTAL, A pesti vadnyelv regénye: Msn. 7 (1938): 87–9	
—	T. J. Ld. Tompa József.	
—	T. K. Ld. még Tábori Kornél.	
 	T. Kiss Károly, A tolvajnyelv mai jelentősége: Rendőrségi Szemle 6/6 (1958. június): 454–8	
—	T. Kiss Károly Ld. még Kiss Károly.	
 	T. LOVAS RÓZSA, Új csodabogarak a pesti nyelvben: Nyelvművelő. Szerk. LŐRINCZE LAJOS. Bp., 1956. 216–23	
 	Tolcsvai Nagy Gábor, A hatalom szava és a nép válasza: ÉA. 12/2 (1990. április–június): 6	
 	TOLCSVAI NAGY GÁBOR, A mai magyar nyelv normarendszerének egy jelentős változásáról az “ifjúsági nyelv” kapcsán: Nyr. 112 (1988): 398–405	
 	TOLCSVAI NAGY GÁBOR, Argó és műhelyzsargon a laza társalgásban: SzaknyDiv. 213–24	
 	TOLCSVAI NAGY, GÁBOR, Changes in the Values of Hungarian Informal Discourse In Recent Decades: Annales Universitatis Scientiarum Budapestinensis de Rolando Eötvös nominatae. Sectio linguistica. Tomus XIX. Redigit I. Szathmári. Bp., 1988. 223–8
Ism.: Salamon Ágnes: MNyj. 30 (1992): 183.	
 	TOLCSVAI NAGY GÁBOR, Hogyan köszönjek? — Hogyan szólítsam?: NyDiv. 13–23
Kül.: 15.	
 	TOLCSVAI NAGY GÁBOR, Kemény és puha, avagy metafora a szaknyelvben: SzaknyDiv. 62–75	
 	TOLCSVAI NAGY GÁBOR, Köznyelvi elemek a Ludas Matyi humorában: NyDiv. 271–6
Kül.: 272.	
 	Tolcsvai Nagy Gábor, Normaváltozás az “ifjúsági nyelvben”: MNyTK. 189. sz. 57–9	
 	TOLCSVAI NAGY GÁBOR, Nyelvhasználat és erkölcs. (Kamasz társadalom és atyai hatalom): Hitel 2/2 (1989. január 18.): 54–5	
 	TOLCSVAI NAGY GÁBOR, Nyelvi durvaság indulatból — és anélkül: NyDiv. 147–61	
 	Tolcsvai Nagy Gábor, Társadalmi rétegződés és nyelvi norma. (A bizalmas stílus mai magyar nyelvbeli terjedéséről): MNyRét. 969–975	
 	Tolnai Vilmos, Adatok a Magyar etymologiai szótárhoz: MNy. 12 (1916): 133–4
Balek: 133.	
 	Tolnai Vilmos, A madárnyelvről: MNy. 13 (1917): 247–8	
 	TOLNAI VILMOS, A magyar diáknyelv és szótára. Irta Dobos Károly: Egyetemes Philologiai Közlöny 22 (1898): 753–5
A könyv ismertetésén kívül néhány adattal kiegészíti a diáknyelvi szótárt. Kifejezéseit újraközölte és az ismertetést bemutatta a Tanulók Lapja is: Adalékok a diákszótárhoz I: i. h. 5 (1898): 766.	
 	Tolnai Vilmos, A proletár-diktatúra nyelvéről: MNy. 16 (1920): 9–14
Néhány szlengszó is szerepel benne.	
 	Tolnai Vilmos, A sakk és biliárd magyar műszavai: Nyr. 32 (1903): 383–4
Néhány szlengszót is említ.	
 	Tolnai Vilmos, A simándiak koldusnyelve és a madárnyelv: MNy. 18 (1922): 38–40	
 	Tolnai Vilmos, Girgáczia: MNy. 13 (1917): 303	
 	Tolnai Vilmos, Jókai és a magyar nyelv: MNy. 21 (1925): 85–100
Jókai és az osztály- és csoportnyelvek; diákműszók, kártya szaknyelve, tolvajnyelv, cigány nyelv: 97–8.	
 	TOLVAJ EDIT, Iskolai ragadványnevek, nyolc osztály neveinek vizsgálata alapján. (Szakdolgozat). Debrecen, 1991. (59 lap).
Megtalálható a KLTE Magyar Nyelvtudományi Intézetének könyvtárában, jelzete: K. 1093.	
 	Tolvajmünyelv: Közrendészeti Lap 3/2 (1872. január 14.): 15
“A rimaszombati bünfenyitő törvényszék előtt közelebb egy czigánytolvajügy tárgyaltatot, — mely alkalommal egyik vádlott elöadá, hogy ő társai közt rajzoló (zsebmetsző), másik pedig bugázó (töltéstolvaj), a harmadik brámázó (bolttörő) volt.”	
 	Tolvaj-nyelv: Budapesti Hirlap 28/91 (1908. április 14.): 25
Ld. Annô 1782. Die 17ma Aprilis, uub Sedria Diutriktûs…, Conuignatio Terminorum, & Vocum…	
 	Tolvaj-nyelv (mely Európa legnagyobb részében nem csak a tolvajok, hanem az orgazdák és hozzátartozóik által is használtatik). A. F. THIELE és mások után németből magyarra forditotta NAGY PÁL. főv. állam-rendőrségi polgári biztos. Győr, 1882. (83 lap).
A. F. Thiele “porosz kir. fenyitőügyi tollnok” “Die jüdischen Gauner in Deutschland ihre Taktik, ihre Eigenthümlichkeiten und ihre Sprache” (Berlin, 1848) c. munkája volt a fordítás alapja. A szótár javarészt a nemzetközi tolvajnyelv szavait tartalmazza, mivel Nagy Pál a Magyarországon működő német, orosz, lengyel, főleg pedig ezen nemzetiségű zsidó tolvajokat tartotta a legveszélyesebbeknek (i. m. 3), de a legszükségesebb Ausztriában és Magyarországon használt tolvaj (Jenisch) szavakat is felvette (uo. 5).	
 	Tolvajnyelv: Nyr. 26 (1897): 465
A Budapesti Hirlapból vesz át egy cikket egy csalóbandáról; ld.: A dumázók bandája: Budapesti Hirlap 17/258 (1897. szeptember 16.): 10–1.	
 	Tolvajnyelv: A Pallas nagy lexikona. (Az összes ismeretek enciklopédiája). XVI. kötet. Bp., 1897. 248	
 	Tolvajnyelv: Magyar Detektív 8/2 (1933. január 15.): 4
A tolvajnyelv fogalma és forrásai. Hazai és külföldi “bibliográfia”. A Pallas nagy lexikona Tolvajnyelv szócikkének átvétele.	
 	Tolvajnyelv és — írás. (Új adalékok a kriminális lélektanhoz): Rendőri Lapok 10 (1903): 338
Lino Ferriari, olasz jogtudós nézeteit ismerteti.	
—	Toman Ildikó Ld. Deák Andrea–Hernádi Beáta–Hicska Márta…	
 	TOMPA JÓZSEF, A cigányok újmagyar-okká, majd magyarokká válása — nyelvünk tanúsága szerint: Anyanyelvi olvasókönyv. (Rendszer és mozgás mai nyelvünkben). Bp., 1976. 40–5
Vö. Tompa József, Újmagyar: Nyr. 89 (1965): 280–2.	
 	Tompa József, A fogalmazókészség korszerű fejlesztése és a nyelvművelés: Magyar nyelvhelyesség. Szerk. Deme László és Köves Béla. Bp., 19612 (módosított kiadás), 19673, 19694: 5–32
Argó és csibésznyelv: 13. Az első kiadásban (Bp., 1957) Tompa József tanulmányának korábbi változata “A szerkesztői munka és a nyelvművelés” (1–25) címmel szerepel, ebben a 7. oldalon található egy-két szó a csibésznyelvről.	
 	Tompa József, A mai magyar nyelv rétegei, nyelvjárásai, csoportnyelvei: A mai magyar nyelv rendszere. (Leíró nyelvtan). I. Szerk. uő. Bp., 1961. 26–31	
 	TOMPA JÓZSEF, A tantusz szó hazai vándorútja: Anyanyelvi olvasókönyv. (Rendszer és mozgás mai nyelvünkben). Bp., 1976. 45–9
Vö. T.[ompa] J.[ózsef], Tantusz: Nyr. 88 (1964): 201–3.	
 	TOMPA JÓZSEF, Magyar nyelvismeret. Bp., 1948.
Csibésznyelv: 72; “Az egyén és a közösség kölcsönhatása. A mai magyar nyelv rétegei” fejezetben (163–73): Csoportnyelvek: 168–72, ezen belül: A diáknyelv: 171, titkosnyelvek (csibésznyelv, jassznyelv, argot): 171–2.	
 	Tompa József, Tantusz: ÉT. 18 (1963): 1582	
 	T.[ompa] J.[ózsef], Tantusz: Nyr. 88 (1964): 201–3	
 	TOMPA JÓZSEF, Újmagyar: Nyr. 89 (1965): 380–2	
—	Torda Katalin Ld. Kolnhofer Helga–Torda Katalin–Kövér Éva.	
—	TORONYAI KÁROLY Ld. A rablóknak, tolvajoknak és kozákoknak együttvaló…	
—	TÓTH BÉLA Ld. Kíváncsi: Pesti Hirlap 21/131 (1899. május 12.): 10	
 	Tóthfalusi Ernőné Kovács Gizella, A szakmunkástanulók nyelvhasználata. (Záródolgozat). Debrecen, 1983.	
A dolgozat 10–11. oldalán a szakmunkás tanulók nyelvében megfigyelhető szlengről ír. Megtalálható a KLTE Magyar Nyelvtudományi Intézetének könyvtárában, jelzete: K. 919.
 	Tóth Gyöngyi, A nyelv társadalmi rétegződése Spiró György: Csirkefej című drámája alapján. (Szakdolgozat). Nyíregyháza, 1993. (42 lap). *
Megtalálható a nyíregyházi Bessenyei György Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvi Tanszékének könyvtárában.	
 	TÓth István, A jassznyelvről: Dunántúli Napló 16/237 (1959. október 9.): 2	
 	Tóth István, Beszéljünk becsületesen!: Dunántúli Napló 17/87 (1960. ápr. 13.): 4
Néhány “zsargonízű” kifejezésről szól a szerző.	
 	Tóth Istvánné, A tanulók beszéde. (Szakdolgozat). Nyíregyháza, 1972. (76 lap). *
Megtalálható a nyíregyházi Bessenyei György Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvi Tanszékének könyvtárában.	
 	TÓTH KORNÉLIA, A sárbogárdi diáknyelv szótára. (MCsopnyDolg. 46. sz.) Bp., 1990. (72 lap).	
 	TÓTH KORNÉLIA és RICHLY GÁBOR, A sárbogárdi diáknyelv, azaz egy csoportnyelv új szempontú megközelítése. (Diákköri dolgozat). Bp., 1991.
Rezümé: XX. OTDK Humán Tudományok Szekciója. A dolgozatok szerzői összefoglalói. Szeged, 1991. 156.
A szótár rész megjelent, ld. TÓTH KORNÉLIA, A sárbogárdi diáknyelv szótára.	
 	Tóth Miklós, A Miskolci Szimfonikus Zenekar belső szóhasználata: Név- és szókincsvizsgálatok. Szerk. BODÁNÉ KOVÁCS MÁRIA. (Miskolci Magyar Nyelvészeti Füzetek. 1. sz.) 40–4
Részben szlengszavak és ‑kifejezések.	
 	Tóth Szergej, A tolvajnyelvről: Annus Gábor–Lengyel Zsolt–Tóth Szergej–Vass László, Beszédről — nyelvről tanárjelölteknek. Szeged, 1993. 100 = Tóth Szergej–Vass László, Pápuáktól a Pioneerig. (Nyelvészeti Füzetek 3. sz.). Szeged, 1994. 142	
 	Tóth Zoltánné, Tanulói ragadványnevek gyűjtése a gyöngyöshalászi általános iskolában. (Kézirat). Jászberény, 1989. (28 lap + 5 táblázat). *
Említi: Farkas Ferenc, Névtani témájú szakdolgozatok a jászberényi Tanítóképző Főiskolán (1974–1991). (Főiskolai Kiadványok 8. sz.) Jászberény, 1991. 41.	
 	Tölgyessy Zsuzsanna, Ragadványnévadás a családban és az iskolában: Nyr. 117 (1993): 340–2	
 	TÖMÖRKÉNY ISTVÁN, A bakanyelv: Pesti Hirlap 22/196 (1900. július 19.): 1–3 = Nyr. 90 (1966): 255–8 = uő, Katona a kötélen. Bp., 1989. 7–11	
 	Tömörkény István, Német szavak a pusztán: uő, Munkák és napok a Tisza partján. (Cikkek, riportok, tanulmányok 1884–1916). Bp., 1963. 187–93
Megjegyzések a magyar tolvajnyelvről és a katonai nyelvről.	
—	TÖMÖRKÉNY ISTVÁN Ld. Betyárlegendák.	
 	TÖRÖK GÁBOR, Legrégibb tolvajnyelvi szójegyzékünk: MNy. 53 (1957): 273–4
Ld. Vocabula ver#, quibus iiÓem uti Solebant, •ti Nobis revelatum…	
—	Török Miklós diáknyelvi közlése Szentgotthárdról. Ld. A magyar diáknyelv szótárához: Tanulók Lapja 7 (1899/1900): 670.	
 	Trencsény Károly, Tokos német: MNy. 2 (1906): 464–5	
—	Turcsányi Gyula Ld. A tolvajnyelv.	
 	Újabb tólvajnyelv szótár. Gyüjtötte: Gróf Dezső rbiztos. (Kézirat). (23 lap).
Leírását ld. a következő szójegyzéknél.	
 	Ujabb tolvajnyelv szótára. Gyüjtötte Gróf Dezső. (Kézirat). (26 lap).
Gróf Dezső szegedi rendőrfelügyelő volt, Csefkó mint “tolvajnyelvünk régi, érdemes kutatójá”‑t említi (MNy. 21: 71). Ez a két munkája a szegedi Somogyi-könyvtár Bf. 237. raktári számon nyilvántartott könyvében (Jenő–Vető, A magyar tolvajnyelv és szótára) található. A könyvbe belekötött változat az “Ujabb tólvajnyelv szótár”, az önálló füzetként beletett az “Ujabb tolvajnyelv szótára” címet viseli. A két szójegyzék között lényeges különbség nincs, mind a kettő Gróf Dezső, Szende Antal tb. alkapitány és Becsei János rendőrőrsvezető 1850. és 1912. közötti időszakból származó gyűjtését, valamint a Budapesti Hirlap 1907. XII. 25-i és a Közbiztonság 1909. 26. számának egy-egy kis tolvajnyelvi szójegyzékét tartalmazza. Az “Ujabb tólvajnyelv szótár” végén még Tábori Kornél Baccarat c. könyvének (1912) Szegeden is használt kártyásszavai, valamint Gróf Dezső egy másik, 1910-ból való gyűjtése sorolódik fel, összesen mintegy 430 kifejezés.
Gróf Dezsőnek erre és egy másik munkájára Bálint Sándor Szegedi szótára (I, 28) is hivatkozik: “Tolvajnyelvi gyűjtemény. Kézirat. Hozzákötve a Somogyi Könyvtár B. f. 237. számú könyvéhez” és “Szegeden, 1921. évben szokásos tolvaj szavak jegyzéke. Litografált kézirat. Gróf Gábor szívességéből”.
További Gróf-féle szógyűjteményekről Zolnay–Gedényi fattyúnyelvi szótára tesz említést, ezek közül időben az első: “Az 1850-es évekből való tolvajnyelvi szavak. Kézirat az Államrendőrség Bűnügyi Múzeumában” (Zolnay–Gedényi, A magyar fattyúnyelv szótára I, 0137). Zolnayék felhasználták Gróf Dezső 1907., 1908., 1909., 1911. és az 1912. évből származó gyűjteményét is, ezek szintén a Bűnügyi Múzeumban voltak találhatók. Valószínűleg ezek a Zolnayék idézte gyűjtemények — legalábbis részben — azonosak a Somogyi-könyvtárban meglévő példányok egy-egy részével, hisz számos egyezést találni közöttük: pl. “Gróf Dezső: Legujabb tolvajnyelvi szótár. Babich Boskó és Molnár Gáspár ismert tolvajok előadása. Kézirat az Államrendőrség Bűnügyi Múzeumában, 1908.” (Zolnay–Gedényi, i. m. I, 0140) — “Babity Boskó és Molnár Gáspár ismert tolvajok előadása 1908. I–II” (Gróf, Ujabb tólvajnyelv szótár 6–7); “Gróf Dezső: Tolvajnyelvi szótár, Becsei János rendőrörsvezető gyűjtése. 1911. Kézirat az Államrendőrség Bűnügyi Múzeumában.” (Zolnay–Gedényi: uo.) — “Becsei János rendőrőrsvezető gyűjtése 1911. XII” (Gróf, i. m. 9–11).	
 	ÚJHÁZY LÁSZLÓ, Kis Tamás: A magyar katonai szleng szótára, 1980–1990: Hadtörténelmi Közlemények 105 (1992)/2: 169–71	
 	Úrhegyi Emília, Batyu, bútor, cucc — és ami velük összefügg: MNy. 81 (1985): 453–65
A ma már szlengszónak minősülő cucc etimológiája.	
 	Üregi Éva, A hajdúböszörményi ifjúsági nyelv. (Szakdolgozat). Nyíregyháza, 1978. (40 lap). *
Megtalálható a nyíregyházi Bessenyei György Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvi Tanszékének könyvtárában.	
 	VAJk Vera, Tanuljunk könnyen, gyorsan magyarul! (III. lecke — “irtó pipec” dolgokról): Népszava 86/85 (1958. április 11.): 3	
 	VAJTHÓ LÁSZLÓ, A magyar diáknyelv: Nyr. 59 (1930): 219–20	
—	Varga Géza Ld. Bondeson, U., Az argó mint a bűnöző közösségbe illeszkedés mutatója. 	
 	VARGA IMRÉNÉ HERMANN ÉVA, A diáknyelv jelentéstani és alaktani vizsgálata két tatai középiskolában. (Diákköri dolgozat). Eger, 1985. *
Rezümé: XVII. OTDK Humán Tudományok Szekciója. A dolgozatok tartalmi kivonatai. Debrecen, 1985. 274.	
—	VARGA JÓZSEF Ld. Adatok a diáknyelvhez és Az “aks‑i szótár” újabb adatai.	
 	Varga Katalin, Kapuscsemege, forintos labda és társai: ÉT. 32 (1977): 54	
 	Varga Mária, Ragadványnevek gyűjtése egy gimnáziumi szakkörben: Veszprém megyei honismereti tanulmányok 13 (1988): 49–51	
 	Varga Veronika, A mai diáknyelv jellemzői és kialakulásának rövid története. (Szakdolgozat). Szekszárd, 1992. (46 lap). *
Megtalálható a szekszárdi Illyés Gyula Pedagógiai Főiskola könyvtárában.	
 	Varró István, Bakafolt: MNy. 3 (1907): 48	
 	Varró István, Csuszola: MNy. 3 (1907): 48	
 	VARSÁNYI GYÖRGY, Argó nyelvi elemek szépirodalmi és publicisztikai szövegekben.: Nyr. 112 (1988): 136–42	
 	Vaskó Péter, A ferihegyi határőrök nyelve és folklórja. (Diákköri dolgozat). Bp., 1995. (36 lap).
Rezümé: XXII. OTDK Humán Tudományok Szekciója. A dolgozatok összefoglalói. Debrecen, 1995. 196–7.	
—	Vecsei József Ld. Az »apacs« mint régi gyerekjáték: Az Ujság 10/216 (1912. szeptember 12.): 9.	
 	VÉGH JÓZSEF, Adalékok a rokonértelmű szavak keletkezéséhez. (Dolgozatok a Debreceni Tisza István Tudományegyetem Magyar Nyelvészeti Szemináriumából 1. sz.) Debrecen, 1935. (Klny. A “Pallas Debreciná”-ból, A Debreceni Református Tanárképzőintézet dolgozatai 13. számából).
A tréfás alakulások között sok szleng található; kül.: Eufémizmus: 36–48, Színes és szemléletes kifejezések keresése: 49–53.	
 	V. E. írja: Zrí. MNy. 13 (1917): 96	
 	VELLEDITS LAJOS, A link nyelv: MNy. 13 (1917): 60–1, 91–2
Ld. még: Pótlások a linknyelvhez: MNy. 14 (1918): 162	
 	VELLEDITS Lajos, Meglóg és társai: MNy. 12 (1916): 179–80	
 	VELLEDITS LAJOS, Pótlások a linknyelvhez: MNy. 14 (1918): 162
Vö. A link nyelv: MNy. 13 (1917): 60–1, 91–2.	
 	Veres Péter, A Nyelvőr postája: Nyr. 76 (1952): 312–4
A 313. oldalon néhány megjegyzést fűz a hóhányó szóhoz.	
	Veress Endre, Bakáink nyelve: MNy. 13 (1917): 264
A Hétfő 1917. augusztus 6‑i számából (“Az uj magyar nyelv”) közlik (a MNy. tévesen augusztus 7‑i dátumot ad meg).	
 	Verő Leó, A magyar katonanyelv jövevényszavai: Nyr. 50 (1921): 135–9
Elsősorban német eredetű szakszavak, de néhány szlengszó is van köztük.	
 	Vértes O. András, A lüke szó eredete és a kretinizmus: Nyr. 83 (1959): 112–5	
 	Vértes O. András, Hóhányó: Nyr. 91 (1967): 354–5	
—	VETŐ IMRE Ld. A magyar tolvajnyelv és szótára.	
 	Vida Jánosné, A társadalmi csoportok és rétegek szókincse. (Szemelvények az alsó tagozati tanulók szókincséből. (Szakdolgozat). Kaposvár, 1980. (29 lap). *
Megtalálható a kaposvári Csokonai Vitéz Mihály Tanítóképző Főiskola Magyar Nyelvi és Irodalmi Tanszékének Könyvtárában Sz. 2263 jelzet alatt.	
 	Vida Sándor, Csirkász: Nyr. 26 (1897): 174	
 	VIDOR ZSUZSA, A diák jassznyelv és jasszmagatartás. (A Zabhegyező ürügyén): Valóság 7 (1964)/9: 69–75	
 	Villon, [François], Hadova és hamuka. (Le Jargon et Jobelin). Részletek. (Mészöly Dezső fordítása): Nagyvilág 11 (1966): 34–7
A fordító a kevésbé ismert szavak jelentését is megadja. Vö. még Mészöly Dezső, Líra és tolvajnyelv: uo. 28–34.	
 	V. Mikesy Sándor, Csicskás: MNy. 39 (1943): 381	
 	Vocabula ver#, quibus iiÓem uti Solebant, •ti Nobis revelatum extitit, Seqvuntur hoc Ordine’ [Most pedig e (sor)rendben következnek a szavak, amelyeket ugyan ők szoktak használni, ahogy nekünk elárulták] bevezető sorokkal kezdődő ún. miskolci szójegyzék.	
Első, 28 szót tartalmazó tolvajnyelvi emlékünkre a hajdani budapesti 2. sz. állami levéltárban bukkant rá Török Gábor, később Nógrád megye levéltári anyagával Salgótarjánba, a Nógrád Megyei Levéltárba került, jelenleg itt lehet hozzáférni. A szójegyzék a “Nógrádm. Lt. Fiscalia fasc. XLV/36.” jelzetű iratcsomóban, egy 1775. május 9-én Miskolcon keltezett jegyzőkönyvben, a Sóváry József, Oláh András, Szabó Miska és Varga Erzsók ellen indított eljárás iratai végén, a halálos ítéletet követően az utolsó lapon található. Elképzelhető, hogy valamilyen kapcsolatban van a “Zsivány Szók” és az “Annô 1782. Die 17ma Aprilis, Ñub Sedria DiÑtriktûs…, ConÑignatio Terminorum, & Vocum…” cím alatt bemutatott szójegyzékekkel (ld. ott).
Közzéteszi:
a) Török Gábor, Legrégibb tolvajnyelvi szójegyzékünk: MNy. 53 (1957): 273–4.
b) ZOLNAY VILMOS–GEDÉNYI MIHÁLY, A magyar fattyúnyelv szótára. (Kézirat.) Bp., 1945–62. I, 0225–0227. Zolnayék adatai Török Gábor cikkéből származnak, bár tévesen Implom Józsefnek tulajdonítják a szójegyzék MNy.-beli bemutatását.
 	Vödör, Vagány Feri szenzációs újévi nyilatkozata: Népszava 74/11 (1946. január 13.): 8
Tréfás “tolvajnyelvű” cikk, a végén egy kis szószedet található (“A »gyengébbek« kedvéért vagányszótár”) negyvenegy kifejezés magyarázatával.	
 	Vörös Ákos, A magyarországi szleng. (Kézirat). Eger, 1983. *
Megtalálható az egri Eszterházy Károly Tanárképző Főiskola Magyar Nyelvészeti Tanszékének könyvtárában.	
 	Vulpes, A bohème-nyelv. (Az ujságirók tolvajnyelve): Magyar Hirlap 2/109 (1892. április 19.): 4 = A bohém-nyelv: Nyr. 43 (1914): 94–5	
—	Vulpes Ld. még Kálnoki Izidor.	
 	WACHA IMRE (hozzászólása): Anyanyelvi műveltségünk. (A pécsi nyelvművelő konferencia anyaga). Szerk. BENKŐ LORÁND. Bp., 1960. 295–300
A köznyelv, jassznyelv, mozgalmi nyelv, szakmai és egyéb rétegnyelvek szókincse és ezek bekerülése az irodalmi nyelvbe.	
 	Wacha Imre, Panganét, szurony és gyíkleső: Nyr. 88 (1964): 465–70	
 	WACHA IMRE, Újabb elvonásos “utótagok” vagy képzőszerű alakulatok nyelvünkben: ‑kini, ‑marán és a többiek: MNy. 90 (1994): 214–7	
—	Weidinger Dezső diáknyelvi közlése Zomborból. Ld. A magyar diáknyelvhez. (Ujabb adalékok): Tanulók Lapja 6 (1899): 317.	
 	Weisz Mátyás, Hozzászólások a “hipis” szó eredetéhez. (Hipis — Héber szó): Új Élet 23/2 (1968. január 15.): 4
Vö. Szilágyi Béla, Hipis: Új Élet 23/1 (1968. január 1.): 3.	
 	Wenczelke Henrik, A kettős, “kancsal” eufémizmusról: MNy. 91 (1995): 465–6	
—	White, Dr. A. Sandri Ld. Dictionary of Hungarian Slang.	
 	Zágoni Erika, A debreceni tanítóképző főiskolások nyelvhasználata. (Szakdolgozat). Debrecen, 1984. (65 lap). *
Megtalálható a debreceni Kölcsey Ferenc Református Tanítóképző Főiskola Magyar Nyelvi és Irodalmi Tanszékének Könyvtárában 5897/Szd. jelzet alatt (a tanszék a levéltári törvényre hivatkozva csak a szerző hozzájárulásával engedélyezi a dolgozat megtekintését).	
 	Zelliger Erzsébet, Matijevics Lajos: A vajdasági magyar diáknyelv: Nyr. 97 (1973): 496–7	
 	Zilahi Lajos, Csujogatás, nóta, banda: Nyr. 105 (1981): 162–4	
 	Zimányi Árpád, Szókincstani vonatkozású nyelvművelő cikkek a napi- és hetilapokban 1945 és 1985 között: Acta Academiae Paedagogicae Agriensis. Nova Series. Tom. XX. Az Eszterházy Károly Tanárképző Főiskola Tudományos Közleményei. Sectio Lingvisticae Hungaricae et Literaturisticae. Tanulmányok a magyar nyelv, az irodalom köréből. Szerk. V. Raisz Rózsa. Eger, 1991. 71–82
Az argóról: 77–8, az ifjúsági nyelvről: 78–9.	
 	Zimányi László, Diákszavak 1918. évi gyűjtés. Kézirat Szakmány László tanár birtokában. *
Hivatkozik rá: Zolnay–Gedényi, A magyar fattyúnyelv szótára I, 0141.	
 	Zipser Aladár, Diákszólások. (Ujabb adalékok): Tanulók Lapja 7 (1899/1900): 735
Az ungvári kir. kath. főgimnázium diáknyelvéből.	
 	ZOLNAI BÉLA, A guberál, guba és rokonságuk: MNy. 49 (1953): 100–4	
 	Zolnai Béla, A klassz-nyelv. (Kézirat). (35 + 9 lap).	
Az 1–35-ig számozott gépelt oldalakon egy jassznyelvről szóló, de a magyar nyelv általánosabb kérdéseit (pl. nyelvi a változások) is érintő cikk található. Ehhez tartozik még a cikkben használt “klassz-nyelvi” szavak szójegyzéke 9 gépelt oldalon. A kézirat megtalálható a “Zolnai Béla argo-val kapcsolatos cikkei”-t tartalmazó borítékban az MTA kézirattárában, jelzete: Ms 4131/2–3. A “klassz-nyelvi szavak” kézzel írott cédulái szintén megvannak a Zolnai-hagyatékban, ld. uo. Ms 4147/14. jelzet alatt.
 	ZOLNAI BÉLA, “Alma” és a tagadás kifejezései: Nyr. 76 (1952): 298–300	
 	Zolnai Béla, A nyelvalkotás eszközei. (Értékelő szavak): NytudÉrt. 38. sz. 200–13	
 	ZOLNAI BÉLA, Argó és irodalom: Emlékkönyv Pais Dezső hetvenedik születésnapjára. Szerk. Bárczi Géza és Benkő Loránd. Bp., 1956. 511–7 = uő, Nyelv és stílus. (Tanulmányok). Bp., 1957. 295–304	
 	Zolnai Béla, Argó és modor. (Viszonválasz): A könyvtáros 10 (1960): 445–6
Válasz Buzás Lászlónak Zolnai “Az argó — és akiknek nem kell” c. cikkéről írt megjegyzéseire.	
 	Zolnai Béla, Argó és tájnyelv. I–II. (Kézirat). Bp., é. n. [?1957]. (680 lap).
Zolnay Vilmos és Gedényi Mihály A magyar fattyúnyelv szótárában (I, 0144) “Kéziratban a szerzőnél” megjegyzéssel hivatkozik rá. Egy példánya megtalálható a Zolnai-hagyatékban az MTA kézirattárában, jelzete: Ms 4131/6. Ennek az általam ismert példánynak az első kötete a fejezetek lapszámait nem közlő, oldalszám nélküli tartalomjegyzéket és a dolgozat 1–335. oldalát, a második a 336–679. lapokat tartalmazza. A kéziratban nincs irodalomjegyzék, és nem található meg benne a tartalomjegyzék szerinti utolsó három fejezet, a “Névadás”, a “Betűszavak” és az “Eredmények” sem. 	
 	ZOLNAI BÉLA, Az argó — és akiknek nem kell I.: A könyvtáros 9 (1959): 851–2, Az argó — és akiknek nem kell! II.: uo. 937–8	
 	Zolnai Béla, Az idegen szavak kérdése nyelvesztétikai szempontból: MNy. 17 (1921): 202–5, 18 (1922): 18–24, 148–55, 19 (1923): 32–7
Argószavakról: 18: 23, 152, 19: 34.	
 	Zolnai Béla, Bifláz: Nyr. 87 (1963): 366–7	
 	Zolnai Béla candidátus beadványa nyelvészeti kutatásai ügyében.	
Megtalálható az MTA kézirattárában a disszertációk között, jelzete: 6/I. oszt. Zolnai 1954. június 15-én kelt 29 lapos beadványa első három lapján jassznyelvi kutatásainak tervezetét, irányát vázolja fel, majd a 4–29. lapon mintaszócikkeket (biboldó, bokros, botos, bratyi, bugáz, buger stb.) közöl készülő jassznyelvi etimológiai szótárából.
 	Zolnai Béla, Csikk: Nyr. 78 (1954): 90–2	
 	Zolnai Béla, Durmol: Nyr. 80 (1956): 378–80	
 	Zolnai Béla, Hóhányó: Nyr. 76 (1952): 141–2	
 	Zolnai Béla, Jassznyelvi etimológiai szótár. (Cédulaanyag).
Az MTA kézirattárának katalógusa szerint: “Zolnai Béla jassz szótár anyaggyűjtése 1950–196?”. Jelzete: Ms 4145/14–30, Ms 4146/1–21, Ms 4147/1–20.
A jassznyelvi szavak rendszeres gyűjtését Zolnai 1947-ben kezdte el, célja egy “Jassznyelvi Etimológiai Szótár” elkészítése volt (ld. Zolnai Béla candidátus beadványa nyelvészeti kutatásai ügyében. MTA kézirattára: 6/I. oszt. 1. lap).
Az Ms 4145/14–Ms 4147/12 jelzetű kötetegek betűrendbe szedett kéziratos cédulák, az ezt követő jelzetek alá részben a betűrendes gyűjteményt kiegészítő (saját gyűjtésű szavakat tartalmazó) cédulák és jegyzetek, részben más jellegű, nem is mindig jassznyelvi témájú feljegyzések tartoznak.
Ms 4147/13: “Beosztatlan jassz” (saját gyűjtés).
Ms 4147/14: “Klassz szavak”.
Ms 4147/15: “Jassz szók az irodalomban”.
Ms 4147/16: “B–K”.
Ms 4147/17: “Zolnai Béla anyaggyűjtése”: egy füzetben Toronyai, az 1782-es és az egri szójegyzék betűrendbe szedett szavai; a füzetbe tett jegyzeteken kézírással kijegyzetelve Kemény Gábornak a Magyar Rendőrben 1937. január 1-én megjelent cikke (az újság 5–8. oldala is ide van betéve), írógéppel kijegyzetelve a Gyakorlati nyomozástan (Bp., 1947.) 291–7. lapja, és itt található egy különlenyomat a román és török argóról.
Ms 4147/18: Cigány–magyar szótár. Bp., 1951. (A Pallas Nagy Lexikonának IV. kötetében (Bp., 1893) található “Külön melléklet a Nagy Lexikon IV. kötetének 360–364. lapján levő Cigánynyelv és Cigányok cikkhez.” c. melléklet V. részének József főherceg neve alatt közölt magyar–cigány szógyűjteményét (043–048) rendezte át cigány–magyarrá. Ez a húsz lapos gépelt füzet megtalálható a KLTE Magyar Nyelvtudományi Intézetének könyvtárában is, jelzete: 3374.)
Ms 4147/19: “Idegen szavak”: más témájú jegyzetek között jassznyelvi cédulák, feljegyzések találhatók, valamint egy lengyel és orosz tolvajnyelvi bibliográfia.
Ms 4147/20: egy füzetben ZOLNAY VILMOS és Gedényi Mihály “A magyar fattyúnyelv nagyszótára” c. mutatványfüzetének kézzel írott bírálata	
 	Zolnai Béla, Jassz-szavak a kedély láthatárán: Magyar Nemzet 6/132 (1943. június 12.): 9
Ism.: Msn. 12 (1943): 87.
Válasz Zolnai Gyula “Képtelen képek és valami a nyelvművelésről” (Msn. 12: 97–103, 129–39) c. cikkére.	
 	Zolnai Béla, Képtelen szóképek a képes beszédben: Magyar Nemzet 6/40 (1943. február 19.): 4
Zolnai Gyula reagál rá: Képtelen képek és valami a nyelvművelésről: Msn. 12: 97–103, 129–39.	
 	Zolnai Béla, Közös elemek a német és a magyar jassz=nyelvben. (Kézirat).
Négy nagy alakú noteszlapra írott vázlat. Megtalálható a “Zolnai Béla argo-val kapcsolatos cikkei”-t tartalmazó borítékban az MTA kézirattárában, jelzete: Ms 4131/1.	
 	Zolnai Béla, Magyar elemek a bécsi nyelvben és az osztrák tolvajnyelvben. (Kézirat).
A 6 gépelt oldalnyi cikk megtalálható a “Zolnai Béla argo-val kapcsolatos cikkei”-t tartalmazó borítékban az MTA kézirattárában, jelzete: Ms 4131/5.	
 	Zolnai Béla, Muri: MNy. 47 (1951): 295–8	
 	Zolnai Béla, Muri: MNy. 48 (1952): 222–3	
 	Zolnai Béla, Nyelv és hangulat. (A nyelv akusztikája). Bp., 1964.
Fiktív szavak, nyelvutánzás, halandzsa: 141–58, kül.: a halandzsa tolvajnyelvi vonatkozásai: 147; ál-halandzsa szavak: 151; népnyelvi halandzsa: 151–6.	
 	Zolnai Béla, Siker: Nyr. 77 (1953): 144	
 	ZOLNAI BÉLA, Smárol, smaci, smalál stb. és az argó-szótárak: MNy. 55 (1959): 261–3
A cikk eredeti kézirata megtalálható a “Zolnai Béla argo-val kapcsolatos cikkei”-t tartalmazó borítékban az MTA kézirattárában, jelzete: Ms 4131/4.	
 	ZOLNAI BÉLA, Srác: Nyr. 80 (1956): 124–6	
 	Zolnai Béla, Szerusz, szerbuc, cerbusz: Nyr. 77 (1953): 142–3	
 	Zolnai Béla, Szevasz: Nyr. 75 (1951): 363–4	
 	Zolnai Béla, Szevasz: Nyr. 87 (1963): 367	
 	ZOLNAI BÉLA, Szevasz, szia, szi: Nyr. 76 (1952): 305	
 	Zolnai Béla, Zabos: Nyr. 77 (1953): 143–4	
 	Zolnai Gyula, Képtelen képek és valami a nyelvművelésről: Msn. 12 (1943): 97–103, 129–39
Zolnai BélA “Képtelen szóképek a képes beszédben” c. írásának (Magyar Nemzet 1943. február 19.) megjegyzéseire válaszol az eredeti szöveget idézve. Bírálja a szerző “jassznyelvvédő” álláspontját (137). Zolnai Béla válaszát ld. “Jassz-szavak a kedély láthatárán” c. cikkében.	
 	ZOLNAY VILMOS, A hamiskártyások nyelve: Nyr. 62 (1933): 17–22, 50–3, 82–5
Bibliográfiával.	
 	[Zolnay Vilmos,] A kártya története és a kártyajátékok. Írta Zolnai Zolnay Vilmos. (Kártyaszótárral és 34 képpel). Bp., 1928. (383 lap).
“A kártyások nyelve” c. fejezetben (14–22) inkább csak folyamatos szövegbe ágyazott szaknyelvi szavak találhatók, de a “IV. Rész. Kártyaszótár” (311–364) fejezetben már nagyon sok szleng kifejezés olvasható. A tréf.[ás(an)] és zsar.[gon] minősítéssel jelölt szavakat bizonyára maga Zolnay is szlengszónak tartotta.	
 	ZOLNAY VILMOS, “Alma” és a tagadás kifejezései: Nyr. 77 (1953): 473–4	
 	ZOLNAY VILMOS fattyúnyelvi szótárát kiegészítő dolgozatok. (Kézirat). Bp., 1970.
Megtalálható az ELTE Egyetemi Könyvtár kézirattárában, jelzete: H. 281. A kéziratban több önálló dolgozat, gyűjtemény található, melyek egy részét valószínűleg GEDÉNYI MIHÁLlYal közösen készítette ZOLNAY, de akad köztük csak GEDÉNYIhez köthető munka is.  Az egyes dolgozatok a következők: 
Bece és gúnynevekről. (52 + 5 lap).
A “lófaszt” tagadó szavunk eredete. (10 lap).
[GEDÉNYI MIHÁLY,] Fattyúnyelvi szógyűjtés Kistarcsáról, Tökölről és a gyűjtőfogházból. (4 lap). A gyűjtést egészen biztosan GEDÉNYI végezte, hiszen őt “feljelentésre háromszor is internálták: 1957-ben és ’58-ban összesen 367 napot töltött Kistarcsán, a Gyűjtőfogházban és Tökölön” — írja Libisch Győző Gedényi “Föld felett — ég alatt” c. könyvének utószavában (Bp., 1994. 233). Az ELTE Egyetemi Könyvtárban található gyűjtemény bizonyára azonos (bár a címe nem egyezik meg) a Zolnay Vilmos és Gedényi Mihály összeállította “A magyar fattyúnyelv szótárá”-ban (I, 0144) említett “Gedényi Mihály, A gyűjtőfogházban. Kistarcsa, Tököl, 1958” c. munkával.
Zolnay Vilmos és Gedényi Mihály, Budapestről fattyúnyelven. (66 lap). Vö. Budapest a fattyúnyelvben c. dolgozatukkal.
Pótlás a Budapestre vonatkozó fattyúnyelvi szavakhoz. (12 + 5 lap).
Héber és jiddis származású szavak Nagy Pál Tolvajnyelv Győr 1882 című szótárából. Bp., 1956. (15 lap). Ez a gyűjtemény, mint az utolsó lap aljára írott szövegből kiderül, voltaképpen levél, amit egy “igazgató úr”-nak szólított személynek küldött Zolnay, hogy a kigyűjtött szavakhoz etimológiát, azaz héber és jiddis megfelelőket kapjon.	
 	ZOLNAY VILMOS, Szómagyarázatok, illetve műhelyforgácsok. (A magyar fattyúnyelv szótárába fel nem vett anyag). (Kézirat). Bp., 1953. (214 lap).
Fogalmi csoportok szerint rendezett etimológiák, ötletek. Megtalálható az ELTE Egyetemi Könyvtár kézirattárában, jelzete: H. 279.	
 	ZOLNAY VILMOS–GEDÉNYI MIHÁLY, A magyar fattyúnyelv szinonimái. I–IV. (Kézirat). Bp., 1970. (0134 + 653 lap).
Gregor hivatkozik rá (MNy. 68: 160–9), aki az 1. lábjegyzet szerint az MTA Nyelvtudományi Intézetében levő kéziratot használta. Egy példánya Gedényi Mihályné birtokában, egy az ELTE Egyetemi Könyvtár kézirattárában (jelzete: H. 172), egy pedig az Országos Széchényi Könyvtárban található (jelzete: 404.504).	
 	Zolnay Vilmos–Gedényi Mihály, A magyar fattyúnyelv szótára. I–XXIV. füzet. (Kézirat). Bp., 1945–1962, 1967. (0252 + 4577 + 346 + 750 lap). A tartalomjegyzék egy XXV. kötetet is említ, mely a rigmusokat, verseket tartalmazza, de ennek nem sikerült a nyomára bukkannom. Föltehetőleg nem is létezik, hisz maguk a szerzők írják az előszóban, hogy “A 75 ládikát kitevő szókincset azután géppel 5 példányban tisztáztuk és jutottunk el az itt következő 6 ezer oldalas kézirathoz, amit 24 füzetbe kötve kezelünk” (I, 02).	
Az I. füzet a szótár születését, a fattyúnyelv szakszó eredetét, a “fattyúnyelv” történetét, szóképzésének rendszerét és a szócikkek felépítését, a szótár szerkezetét tárgyalja. A szótár a II. füzettől a XIX. füzet 4327. lapjáig tart. Ezt követi a 4328. laptól a XX. füzet végéig az első pótlás a szótárhoz. A XXI. füzetben szólásmódok és ezek pótlása, a XXII–XXIV. füzetben pedig egy öt évvel későbbi pótlás következik.
A szótár cédulaanyaga — melyet Zolnay Vilmos a kötetek lezárása után is tovább bővített — az MTA Nyelvtudományi Intézetének szótári osztályán található, felhasználta például a TESz. is (ld. a TESz. irodalomjegyzékében Zolnay–Gedényi rövidítés alatt: I, 82). Az elkészült kézirat egy példánya Gedényi Mihályné birtokában van, egy pedig az Országos Széchényi Könyvtárban található (jelzete: 404.503). Az ELTE Egyetemi Könyvtár kézirattárában az I–XX. kötetek vannak meg (jelzete: H. 235).
Elkészültéről több lap is beszámolt: [Csató István] (csi), Tudja‑e Ön, mi az a “fattyúnyelv”? (Nem? Pedig lépten-nyomon találkozik vele!): Népakarat (1957. március 9.): 4; — Kun Erzsébet, Elkészült a “titkos nyelv” szótára. (Gyűjtemény 50 000 szóról, amit lehetőleg ne használjunk): Hétfői Hírek (1958. május 5.); — Levest rajzoltak… (Milyen szavakat használtak ötszáz éve — a huligánok): Esti Hírlap 11/304 (1966. december 27.); — R.[adó] I.[stván], Balhé, meló, haver és társaik. (A Tudományos Akadémia kiadja az első magyar fattyúnyelvi szótárt): Népszabadság (1957. július 10.): 4.
A szótár kiadásának lehetőségeit keresve a szóanyag egy részéből két kisebb feldolgozás is készült:
A magyar fattyúnyelv nagyszótára. A teljes szóanyagból mutatványképpen a “CS”. Gyűjtötte és szerkesztette ZOLNAY VILMOS és Gedényi Mihály. Bp., 1954. (019 + 106 lap).
Budapest a fattyúnyelvben. Pályamű a Budapest főváros által hirdetett néprajzi pályázatra. ZOLNAY VILMOS és Gedényi Mihály munkája. Bp., 1956. (146 lap).
 	ZOLNAY VILMOS–Gedényi Mihály, A régi Budapest a fattyúnyelvben. Bp., 1996. (136 lap).
A szerzők “Budapest a fattyúnyelvben” címen 1956-ban készült pályaművét adta ki a Fekete Sas Kiadó Fazakas István és Kis Tamás szerkesztésében.
Ism.: S. G., Argó, zsargon, fattyúnyelv: Zsaru (rendőrségi magazin) 5/27 (1996. július 2.): 16; Szüle Zsolt, Kerületünk a fattyúnyelvben: Erzsébetváros 1996/9 (július 5.): 11.	
 	[ZOLNAY VILMOS és Gedényi Mihály,] Budapest a fattyúnyelvben. ZOLNAY VILMOS és Gedényi Mihály munkája. (Kézirat). Bp., 1956. (146 lap).
Pályaműként készült egy Budapest néprajzával kapcsolatos pályázatra. Egy-egy példánya megtalálható a Fővárosi Szabó Ervin Könyvtárban (jelzete: Bq 0910/273) és az Országgyűlési Könyvtárban (jelzete: 352.747), egy-egy pedig Gedényi Mihályné és Kis Tamás birtokában van. A Mozgó Világ 1994/5. számában részlet jelent meg belőle “ZOLNAY VILMOS–Gedényi Mihály, Budapest a fattyúnyelvben (1956)” címmel (i. h. 32–48). Bizonyos szerkesztői változtatásokkal 1996-ban önállóan is megjelent “A régi Budapest a fattyúnyelvben” címen. Vö. még “Budapestről fattyúnyelven” c. dolgozatukkal és annak pótlásával a “ZOLNAY VILMOS fattyúnyelvi szótárát kiegészítő dolgozatok” között.	
 	ZOLNAY VILMOS–Gedényi Mihály, Budapest a fattyúnyelvben (1956): Mozgó Világ 1994/5: 32–48
A folyóirat “Városantropológia” c. összeállításban Kovács Ákos részleteket közöl a két szerző kéziratos munkájából. Ld. Budapest a fattyúnyelvben.	
—	ZOLNAY VILMOS és Gedényi Mihály Ld. A magyar fattyúnyelv nagyszótára; Budapesti fattyúnyelvi szójegyzék és Szólásmondások a budapesti fattyúnyelvben.	
—	Zolnay Vilmos–Gedényi Mihály, Tolvajnyelvszótár. (Kézirat, letétben az MTA Nyelvtudományi Intézetében).
Bihari József hivatkozik így rá (Nyr. 93 (1969): 137), de bizonyára “A magyar fattyúnyelv szótárá”-t (vagy ennek céduláit) takarja ez a cím.	
 	ZOMBORI ATTILA, Mesél az alvilág. Betörők. Bp., 1988.
Van benne egy kis szójegyzék “Argókifejezések magyarázata” címmel (223–7).	
 	ZOMBORI ATTILA, Szexpiaci körséta. Bp., 1986.
Van benne egy “Argó szótár” (236–9).	
—	Zrí. Ld. V. E. írja.	
 	Z. Vándor Anna, Góré: MNy. 61 (1965): 222	
 	ZSEMLEY OSZKÁR, A budapesti utcai gyerekek műszavai: Nyr. 30 (1901): 302–303
Itt válaszol (302) Jenő S. egy (Nyr. 29: 474) megjegyzésére is.	
 	Zsemley Oszkár, Diákszók?: Nyr. 29 (1900): 232
Jenő válasza rá: Nyr. 29: 474.	
 	Zsemlyei János, Blattol, blattolás: Nyr. 117 (1993): 369–70	
 	Zs. F., Zsugázni: MNy. 12 (1916): 240	
 	Zsidel Andrea, Az ifjúság nyelvhasználata. (Szakdolgozat). Debrecen, 1988. (49 lap). *
Megtalálható a debreceni Kölcsey Ferenc Református Tanítóképző Főiskola Magyar Nyelvi és Irodalmi Tanszékének Könyvtárában 7344/Szd. jelzet alatt (a tanszék a levéltári törvényre hivatkozva csak a szerző hozzájárulásával engedélyezi a dolgozat megtekintését).	
 	Zsinka Ferenc, Adatok a magyar tolvajnyelvből: MNy. 21 (1925): 72	
 	Zsivány Szók.	
Ezt az 1776-ban készült szójegyzéket legismertebb, 1782-ből származó tolvajnyelvi emlékünk (ld. Annô 1782. Die 17ma Aprilis, Ñub Sedria DiÑtriktûs…, ConÑignatio Terminorum, & Vocum…) közvetlen előzményeként tarthatjuk számon. A Zsivány Szók 78 kifejezést tartalmaz, néggyel többet, mint az ismertebb 1782-es szójegyzék, de egyébként (néhány kisebb eltéréstől eltekintve) ugyanaz a nyelvi anyag található meg benne, mint a hat évvel későbbiben, még a szavak sorrendje is megegyezik. Jelenleg a Hajdú-Bihar Megyei Levéltár Hajdúböszörményi Fióklevéltárában található a IV. A. 505/e. 7. csomó. 1776. Fasc. J. No. 14/17. jelzetű ügyirat 17a–18b oldalain.
A szójegyzéket készítője két címmel is ellátta: a szavak fölött a “Zsivány Szók” (17a) cím szerepel, a 18b lapon pedig (félbe hajtva ez az oldal volt az irat külseje) “Zsivány Nelv”. A szójegyzékben három egykorú kéz írása található. Az első készítette az utolsó két szópár kivételével a szójegyzéket, a második kéz néhány szót írt be, illetve húzott le a szövegben, valamint tőle származik az utolsó előtti szópár. A második kéz javításai beszúrások és ráírások voltak. A harmadik kéz az utolsó szópárt jegyezte be a szójegyzékbe.
Ennek a szójegyzéknek a létezését egy utalás alapján már az 1775-ös “Vocabula ver#, quibus iiÓem uti Solebant, •ti Nobis revelatum extitit, Seqvuntur hoc Ordine’” bevezető sorokkal kezdődő, miskolci szójegyzékként ismert tolvajnyelvi emlékünk mellett megtalált iratok alapján is feltételezni lehetett: Török Gábor egy 1776. június 5-i keltezésű ügyirat másolatában talált vallomás alapján úgy vélte, hogy a Hajdú kerület főjegyzője, Jablonczay Petes János, az 1782-es szójegyzék összeállítója, már 1776-ban rendelkezett egy tolvajnyelvi szólistával, bár magát a szójegyzéket Török nem találta meg (MNy. 53: 273–4). Szerinte ez a JABLONCZAYnál meglévő szólista a valaki más által összeállított miskolci szójegyzék, pontosabban annak egy másolata lehetett, amely aztán forrásul szolgált a hajdúsági szójegyzékhez. Ezt a föltételezést az időközben előkerült hajdúböszörményi Zsivány Szók nem támasztja alá, bár az vitathatatlan, hogy a két szójegyzék között lehet kapcsolat, amit — túl a szókincs egy részének egyezésén — az is bizonyíthat, hogy mindkét tolvajnyelvi emlékünk egyazon vásáritolvaj-banda tagjainak a pere során készült (bár ezek a perek különböző időben és helyen voltak).
A Zsivány Szók c. szójegyzék — melyre Nagy Sándor jogtörténész a Debreceni Állami Levéltárban bukkant rá — az 1776. május 29-én Czagány András, Balás Mihály, Görög Sámuel és Csengeri István gyanús tolvajok ellen indított eljárás irataihoz van csatolva. Keletkezéséről tudjuk, mint Nagy is írja, hogy az említett ügy nyomozása során “beszerezték a Borsodban akasztófára ítélt Oláh András — az ő és társai peranyagából került elő a miskolci szójegyzék (K. T.) — kihallgatásáról Debrecenben 1775. május 10-én készült jegyzőkönyvet is. Oláh András vallomásában több olyan kifejezés szerepelt, amelynek jelentését a kihallgatást végző nótárius nem ismerte, ezért megmagyaráztatta magának és a használt kifejezés közkeletű jelentését is belefoglalta a jegyzőkönyvbe. A hajdúkerület valamelyik nótáriusa aztán ennek és nyilván több hasonló jegyzőkönyv alapján összeállított egy jegyzéket a “Zsivány nyelv”-ről, illetve “Zsivány szók”-ról és azok jelentéséről és ezt a valóságos kis szótárt a Czagány András és társai ellen folytatott bűnügy irataihoz csatolta” (Múzeumi Kurír 2. sz. (1970. február): 34).
Az 1782-es “Annô 1782. Die 17ma Aprilis, Ñub Sedria DiÑtriktûs…, ConÑignatio Terminorum, & Vocum…” című szójegyzék, melyet szintén egy vásáritolvaj-banda büntető perének irataihoz csatoltak, a Zsivány Szók másolataként készült, bár a két szójegyzék apróbb eltérései alapján az nem elképzelhetetlen, hogy a másolat alapja nem a hajdúböszörményi levéltárban jelenleg fellelhető példány, hanem annak egy másik ügyirathoz iktatott vagy valamelyik jegyzőnél őrzött változata volt.
Érdekesség említett tolvajnyelvi emlékeink történetében, hogy nemcsak a két szójegyzék függ szorosan össze, hanem az 1776-os és az 1782-es perekben szereplő vádlottak személye is, ugyanis az 1782-ben perbe fogott zsiványok az 1776-ban elítélt Czagány András bandájában kezdték pályafutásukat, majd a főkolomposok kivégzése után ők lettek ugyanannak a tolvajbandának a vezetői.

Közzéteszi:
Nagy Sándor, Zsivány nyelv a XVIII. században: Múzeumi Kurír 2. sz. (1970. február):  34–6.
 	Zsobrák Anikó, A Kutasi Általános Iskola felső tagozatának bece- és gúnynevei. (Kézirat). Kaposvár, 1983. *
Fülöp László említi “Névtani dolgozatok a Kaposvári Tanítóképző Főiskolán” című cikkében: NÉ. 9 (1984): 129.