### forradalmi építészet
A 18. század második felében Franciaországból kiinduló klasszicista építészeti irányzat. Nevét a 20. század elején történt újrafelfedezésekor nem a politikai forradalomról, hanem képviselőinek újszerű, radikális elképzeléseiről kapta. Az irányzat képviselői gyökeresen szakítani igyekeztek a korábbi - elsősorban a barokk - építészeti hagyományokkal, s az új technikai vívmányok és tudományos eredmények alkalmazására törekedtek. Elvetették az épületfelületek geometriai tisztaságát megbontó szobrászati vagy építészeti díszítést, hatást az építészet saját eszközeivel - tér, tömeg - kívántak elérni. Zárt, tömbszerű épületeiket mértani testekből állították össze, s tiszta, áttekinthető belső térformálásra törekedtek. Az irányzat legjelentősebb képviselői a francia Etienne-Louis Boullée (1728-1799) és Claude-Nicolas Ledoux (1736-1806) voltak. Különleges (Ledoux: A mezőőr háza, 1790 körül, A folyamfelügyelőség háza, 1790 körül), monumentális, gyakran megalomániás elképzeléseik (Boullée könyvtár terve, 1780-1790 körül) nagy része csupán terv formájában maradt fenn. PJ