### Tisza István, 1897-től gróf (1861-1918)
Liberális politikus, Tisza Kálmán fia. 1886-tól országgyűlési képviselő, 1906-ig a Szabadelvű Párt tagja. Az 1890-es évektől kezdve egyre inkább a párton belüli merkantil csoport tényleges vezetője. Az ellenzéki obstrukciós taktika legélesebb ellenfele. 1890-1901-ben az ipartámogatásra alapított Magyar Ipar és Kereskedelmi Bank elnöke. Már 1903 tavaszán felmerül miniszterelnöksége, de kérlelhetetlen obstrukcióellenessége miatt nem tud kormányt alakítani. Első miniszterelnöksége és belügyminisztersége idején a katonai kérdésekben elfogadja Ferenc József álláspontját, s pártját is erre kényszeríti. Kialakítja az országosan egységes törvényhatósági tisztviselői fizetésrendszert. 1904. november 18-án a "zsebkendőszavazással" szigorú házszabályokat fogadtat el, de pártja az 1905-ös januári választások során veszít. A darabontkormány idején megakadályozza egy a kormányt támogató, az általános választójogot elfogadó párt kialakítását. A koalíció és az uralkodó 1906. áprilisi paktuma után feloszlatja a pártot, hogy tagjai a koalíción belüli Alkotmánypárthoz csatlakozhassanak. Ő gyakorlatilag visszavonul a politikától, részben azért, hogy a Magyar Iparbank bukása következtében eladósodott birtokait rendbe tegye. Ugyanekkor egyik alapítója a Nemzeti Társaskörnek. 1909 körül a főrendiházban tér vissza az aktív politizáláshoz. A koalíció bukásakor nem vállal miniszterelnökséget, hogy a vele szembeni erős ellenérzések ne akadályozzák a kormány és pártja, a Nemzeti Munkapárt tevékenységét. 1912-ben a képviselőház elnöke lesz, s megvalósítja régi, házszabály-revíziós elképzeléseit, s ezzel hosszú időre cselekvésképtelenné teszi az erőszakra válaszolni képtelen ellenzéket. 1913-tól haláláig újra miniszterelnök. A szarajevói merénylet után feltételekhez köti a háború támogatását, ezért elterjed róla - mindenekelőtt a két világháború között -, hogy ellene volt a háborúnak. 1918. október végén a frontról hazajött katonák, benne látva a háború okozóját, lakásán agyonlövik. SzD