### Hunfalvy Pál (1810-1891)
Finnugor nyelvész, etnográfus, őstörténész, az MTA tagja. Miskolcon és Késmárkon folytatott filozófiai, jogtudományi és teológiai tanulmányokat. Előbb ügyvéd, majd a jogtudomány tanára és 1851-től haláláig az MTA könyvtárosa volt. 1849-1850 telén, bujdosása idején kezdett finnül tanulni, majd megismerkedett Regulyval, és ő vette rá Budenz Józsefet, hogy Göttingából Pestre jöjjön a finnugor nyelvek tanulmányozása céljából. Mindez hozzájárult ahhoz, hogy elindítsa és megalapozza a finnugor nyelvtudományt. Ennek szolgálatába állította az általa Európában az elsők között megindított és szerkesztett folyóiratokat: a Magyar Nyelvészetet (1856-1861) és a ma is megjelenő Nyelvtudományi Közleményeket (1862-től). 1869 nyarán tanulmányutat tett a Balti-tenger vidékén. Vámbéry Ármin ellenében, az ugor-török háború során kiállt a magyar nyelvnek a finnugor rokonsága mellett. Előfutára volt az etnolingvisztikának is. Később inkább néprajzzal és történelemmel foglalkozott. Ő alapította meg a Magyar Néprajzi Társaságot is. Fő művei: Finn olvasókönyv (1860), A vogul föld és nép (Reguly hagyatékából, 1864), Utazás a Balti-tenger vidékein I-II. (1871), Az északi osztják nyelv (1875), Ugor vagy török-tatár eredetű-e a magyar nemzet (1883), Magyarország ethnographiája (1876). SzI