### Gaál István (1933- )
Sára Sándorral közösen készített lírai etűdök és dokumentumfilmek után a Sodrásban-nal debütált, 1963-ban. Az 1950-es évek első felében játszódó Zöldár (1965) egy vidékről a fővárosba került egyetemista fiú helytállásának, a Keresztelő (1967) pedig két, egymástól elkanyarodó karriert befutó gyermekkori barátnak a történetét dolgozza fel: mindkét filmben a morális számvetés, a méltóság megőrzése kerül a középpontba. Mészöly Miklós kisregényéből rideg, puritán parabolát forgatott (Magasiskola, 1970), majd az 1970-es években sötét tónusú társadalmi-magánéleti drámákat készített (Holt vidék, 1971, Legato, 1977). 1985-ös operafilmje, az Orfeusz és Eurydiké óta nem készített játékfilmet. A hagyomány tisztaságát, a méltóság megőrzését és a tradíciók elevenen tartását kiemelő művészi hitvallása a bartóki példát tekinti egyik előképének: a zeneszerző életéről többrészes dokumentumfilmet is forgatott (Gyökerek, 2000). VB