### Szécsi Dénes, Szalkai László, Szalkai-glosszák
Szécsi Dénes (1410 körül -1465) Bíboros, esztergomi érsek. Miután Bolognában kánonjogból doktorált és hazatért, arisztokrata származása miatt gyorsan emelkedett az egyházi ranglétrán: nyitrai (1438-1439), majd egri (1439-1440) püspök lett. 1440-től bíboros, esztergomi érsek haláláig. 1453-tól főkancellár is. Háromszor vett részt Rómában pápaválasztáson és három magyar királyt koronázott meg Székesfehérváron (V. Lászlót, I. Ulászlót és Hunyadi Mátyást). Tevékenyen hozzájárult Mátyás trónra juttatásában, 1459-ben is kitartott mellette, a király azonban nem sokkal halála előtt megfosztotta kancellárságától. Először viselte a Magyarország prímása címet, újjáépíttette az esztergomi székesegyházat (1453), fenntartására jelentős összeget hagyott. Kortársai kiváló jogásznak és szónoknak tartották. RGy Szalkai László (1475-1526) A Jagelló-kor egyik vezető államférfia, püspök, kincstartó és kancellár. Jobbágy származású volt, egy mátészalkai varga fia. 1494-től dolgozott a királyi udvarban, eleinte a kincstartói hivatalban, majd királyi titkári minőségben. 1513-tól 1522-ig váci püspök, 1522-1524-ben egri püspök, 1524-1526-ban esztergomi érsek. Közben kincstartó (1516-1525) és kancellár (1518-1526). Már az ország prímásaként, 1525-ben szenteltette fel magát pappá. Burgio pápai követ jelentéseinek hatására - aki nem kedvelte őt - az utókor részben őt tette felelőssé az ország tönkretételéért. Valójában nem volt sem anyagiasabb, sem önzőbb a többi főpapnál, 1526 előtt éppen a királyi hatalom erősítését támogatta. A mohácsi csatatéren esett el. RGy Szalkai-glosszák Az 1490-ből származó glosszákat Szalkai László jegyezte be tankönyvébe, amikor Sárospatakon, az ágostonrendi szerzetesek iskolájában tanult. (Később váci, majd egri püspök, végül esztergomi érsek lett.) A glosszákat tartalmazó tankönyv az Esztergomi Főegyházmegyei Könyvtár tulajdonában van. Irodalom: Horváth János: A magyar irodalmi műveltség kezdetei. Magyar Szemle Társaság. Budapest, 1944. Reprint: Akadémiai Kiadó, Budapest, 1988, 195-196, 198. SHA