# {1-271.} JOGSZERŰ KÖZIGAZGATÁS, EREDMÉNYES KÖZIGAZGATÁS, ERŐS VÉGREHAJTÓ HATALOM

FEJEZETEK

- I.
- II.
- III.
- IV.

{1-273.} A Magyar Jogi Szemle legutóbbi számaiban Szontagh Vilmos1 és Magyary Zoltán2 professzorok között vita folyt a közigazgatás jogszerűségének és eredményességének kérdéséről. Két-két polemikus cikk után*Szontagh Vilmos: Magyary Zoltán: Magyar közigazgatás. Magyar Jogi Szemle. 1943. július; Magyary Zoltán: Válasz a „Magyar közigazgatás” bírálóinak. Magyar Jogi Szemle. 1943. szeptember; Szontagh Vilmos: Eredményesség és jogszerűség a közigazgatásban. Magyar Jogi Szemle. 1944. február; Magyary Zoltán: Zárszó a „Magyar közigazgatás” vitájához. Magyar Jogi Szemle. 1944. február. a szerkesztő lezárta a vitát, és az olvasóra bízta véleményének kialakítását. Az olvasó azonban nehezen alkothatott véleményt; a vita ugyanis azon a ponton állott meg, hogy Szontagh Vilmos tévesnek minősítette azt az állítást, mely szerint a közigazgatás jogszerűsége és eredményessége alternatív vagy legalábbis szemben álló fogalmak, Magyary Zoltán viszont azt hangsúlyozta, hogy ez a tétel nem helyes megfogalmazása az ő felfogásának. Ilyen módon tehát a vita tárgyára nézve sem jött létre megegyezés.3

Az alábbiakban a kérdés állam- és társadalomelméleti vonatkozásaihoz kívánnánk hozzászólni, és mindenekelőtt megkíséreljük a vitatott tételt lehetőleg szerzőjének intenciói szerint megfogalmazni. Azt hisszük, Magyary Zoltán álláspontjának az a lényege, hogy a mai posztindusztriális államban, mely az államra és a közigazgatásra széles körű gazdaságszervezési feladatokat ró, a közigazgatás nagyüzemszerű eredményessége az uralkodó követelmény, szemben az azt megelőző indusztriális-liberális korszakkal, amely a „jogállam” gondolatának jegyében a közigazgatással szemben elsősorban a jogszerűség követelményét támasztotta.*Magyary Zoltán: Magyar közigazgatás. Bp., 1942. 75–76. o. E felfogás hangsúlyozza, hogy nem akarja elvetni {1-274.} a jogállam vívmányait, hanem azokon felül tűzi ki az eredményesség követelményét is.*Uo. 75–76. o. Minthogy bizonyos fokú jogszerűség és bizonyos fokú eredményesség nyilvánvalóan fellép követelményként a világon mindenféle közigazgatással szemben, mely ezt a nevet igényli magának, a fenti tétel sem akar bizonyára többet mondani, mint azt, hogy néha az egyiken, néha a másikon van nagyobb hangsúly, s hogy a 19. század indusztriális-liberális állama a jogszerűség gyakorlati biztosításának, a 20. század posztindusztriális állama pedig az eredményesség gyakorlati biztosításának fejlesztette ki a jellegzetes technikai megoldásait. Ezzel párhuzamos Magyary Zoltánnak az az álláspontja, mely szerint a modern államszervezet említett változása erős végrehajtó hatalmat, a végrehajtó hatalom túlsúlyát kívánja, s ellene dolgozik annak a – főleg a liberális korszakban uralkodó – tendenciának, mely más államhatalmi tényezőket, elsősorban a törvényhozást fölénybe juttatta a végrehajtó hatalom felett.*Uo. 73–75., 639. o. Ugyanígy Martonyi János: A közigazgatás jogszerűsége a mai államban. Bp., 1939. 32–40. o.

A következőkben a fenti tételekkel szeretnénk vitába szállni.