Jegyzetek
28

(1869. május 24.)
24/5 869.

Kedves fiam !

Éppen kocsimba ültem, hogy a képviselőházhoz menjek, mikor leveledet kezembe adták. Hogy ne késsek válaszommal, felhasználom az adressz-vita alatti üres pillanatokat, azokat, melyek alatt unalmas szónokok a százszor elmondottakat csak rosszabb formában ismétlik, hogy feleljek. - Annyit foglalkoztam e napokban veled, annyira tudtam, mi kellemetlenül érzed magadat, hogy ámbár rögtön felelek, az, amit írok, nem rögtönzött, s hogy mint hosszú megfontolás eredményét veheted.

Tudod, hogy nem óhajtottam Königsbergbe költözésedet. Másoktól ismertem az irányt, melyet ezen egyetem a természettudományokban is követ, ismertem hajlamaidat, és meg voltam győződve, hogy a tudománynak azon neme, melyet ott űznek, szellemi és kedélyi szükségeidnek megfelelni nem fog. Egészen helyeslem tehát, hogy az egyetemet e szemeszter végén elhagyjad. Helyeslem azt is, hogy hazatérve, egy időt arra szánjál, hogy a 2 év alatt szerzett ismereteket rendezd, és saját erődet valami önálló dolgozaton megkísértsed - mi még azon esetben is célszerű, ha vele nyilvánosság elébe lépni nem akarnál. - De azt, hogy Königsberget rögtön hagyjad el, nem tanácsolhatom. - Május végéhez értünk. Egy hó múlva július kezdetén vagyunk, és miután a kollégiumok valószínűleg Königsbergben is július közepénél alig tartanak tovább, mindössze arról van szó, hogy 6 hetet oly helyen töltsél, hol magadat kellemetlenül érzed, s ez életedben még többször fog előfordulni. -

Ha az előadások olyanok, melyekből éppen semmit sem tanulsz (ámbár ezt alig hiszem), akkor vagy éppen nem - vagy ritkán menj a kollégiumba. Kössél ismeretségeket, menjél a tengerfürdőbe, röviden mondva, töltsd idődet oly jól, amint lehet, de maradj Königsbergben, nem azért, mert nehéz pretextust találni, mellyel távozásodat professzoraid előtt igazolhatnád, hanem most nem tudok találni pretextust, mellyel azt anyádnak megmagyarázhatnám, s megmagyarázhatnám azoknak, kik lépéseidet érdekkel követik, s abban, ha most egyszerre visszajössz, határozatlanságodnak jelét látnák. - - Még azon esetben is, ha a szemeszter végéig nem maradnál Königsbergben, azt tanácsolom, hogy augusztusig Berlinbe menj, s innen per Drezda s Lipcse úgy jöjj haza, hogy itt senki ne gyanítsa, hogy a szemesztert nem töltötted el. - Semmi sem árt inkább, mint az ingatagságnak híre, s oly korban vagy, melyben erre vigyáznod kell. Ezért jobb, ha a kedélyi lehangoltság, melyen keresztülmentél - titok marad közöttünk. Könnyíts szíveden azáltal, hogy nekem írsz, mentül többet s többször, és én mindig felelni fogok, másnak a dologról ne szólj, minek tudják ők, hogy csalódva érzed magadat, csalódásaink fájnak, de nem enyhítheti senki e fájdalmat, mint később a tapasztalás, és ezért miért szóljunk idegenekkel? - Reménylem, megkaptad tegnapi levelemet, melyben megírtam, hogy számodra 500 frt. küldetett Oppenheim et Varschauer házához, s hogy az összeget ott útleveled előmutatása mellett felveheted. Ég áldjon meg, adjon jó kedvet

szerető apád
Eötvös

Vissza az "Eötvös Loránd és Eötvös József levelezése" c. lapra