# Sirató-rokonság

0153

Mamikam s tatikam...
Egyre sűrűbben érinti a c-t, közben ilyen kadenciák:
Ara kérem...
(sír) jaj jaj jaj jaj!
Mámikám s tátikám s tesvérejim, maradjatak békével met nekem mënnëm këll; ajtók, kapuk nyílnak, s lábajim indúlnak. De ara kérëm, édës mámikám s édës tátikám s tesvérejim, mëgbocsásatak, ha valamit vétëttem. Én ës mëgköszönöm, hogy ij ekkarára fëlnëveltek ingëmët ës, édësapámnak s anyámnak. Tátikám s édësanyám, imár se felejtsenek el! Ne gondóják, hogy örökre kimënyëk az életjikből! Majt még visszajövök, s fëlkeresëm, édës mámikám. Köszönöm a nëvelésit, hogy örezgetëtt ingemët, édes mámikám, tűztől, viztől, s mindën rossztól, édës mámikám. Tesvérejim, mëgbocsássatak, ha valamit vétëttem, me’ lehet, sokszó rosszat mondtam, s mëgszidtalak, testvérkéjim! Ne gondójátak, hogy én ës elfelejtlek! Majt {481.} még eljövök hézátok, s tik ës jertëk el hézám, testvérejim! Mámikám, édës mámikám, jól tudja, mijen ez a fiatal élet. Ez a fiatal élet oja, két idegen ugy össze këll tanúja(n), a legén a lëjánval, min két tsvér, s ojan ëggyek këll lëgyenek, s mëg këll ëgymást hallgassák, met íj rendëlte az Isten, édës mámikám. Ne gondója, édës mámikám, hogy nem fáj a szivem këntëkér, s ne gondója, hogy elfelejtëm, hogy jól gondoskadatt rëjám, s nëvelgetëtt, mámikám! Isten fizesse mëg mindën jóságját! Ara kérëm, mámikám, jussak eszikbe; s jőjenek el, és kerejsenek fël ingëmët ës, mámikám! (sír) he Jaj jaj jaj jaj!

Menyasszonybúcsúzó Gr 130/B Pusztina (Moldva) – Szárász (Baranya) 35 é. asszony 1949 Rajeczky = MNT III. 277

0154

Jaj nekëm...
Jaj nekëm, kedves ëgy fájdalmas, szërëncseëtlen fijam, jaj, aki elmënteë egeëszégësen, és má mëghalva hoztak haza! Jaj, drága fiam, kedves szépszavú galambom nekëm. Jaj, mikor benned vóut mindën bizodalmunk, mégis itt hattá bennünköt! Jaj, kedves Bërcikém, kedves ëgy virágom nekëm, jaj, aki csak tizënheët eëvig tudtalak nevelni, kedves ëgy fijam! Jaj nekëm, Bërcikeëm, drága jóu fi/am nekëm, jaj, de nagyon szërëncsétlen halállal tudtá mëghalni! Jaj, itt hattá bennünköt öregseëgünkre, kedves jóu fiam nekëm, jaj, itt hattá, jelmënté, ijen hamar bennünköt! Jaj, Bërci, Bërci, kedves ëgy fijam nekëm, jaj, de nëm gondoltam, hogy ijen hamar itt hagyjá bennünköt! Jaj nekëm, drága jóu fijam, kedves ëgy szërëncsétlen fijam nekëm, jaj, ki meëg magad së tudtad, hogy elmégy, oszt mán dére mëghajjá! Jaj, Bërcikém, kedves, ëggyetlenëgy jóu fijam nekëm, keves idejig tudtam benned gyönyörködni! Jaj csak tizënheët eëvig tudtalak nëvelni, kedves ëggy fijam! Jj ijen szeëp nagy korotokba raktalak el mind a kettőtököt! Kedves fijam, kedves Jolánkám, kedves ëgy drága gyerëkejim nekëm! Jaj mind a ketten ijen fájdalmasok vóutatok, jaj nekëm, Bërcikém, kedves drága jóu fijam nekëm! Kedves ëgy szép szavú galambom, jaj, aki ojan szeëpën tudtad mondani: Édësanyám, hazagyüvök estére. Jaj, és má másnap deëre halva hoztak haza! jaj jaj jaj jaj nekëm, szomorú anyának! Kedves ëgy fájdalmas jóu fijam nekëm, kedves szép szavú galambom! Jaj ugyan hova lëgyek, hol keressünk fël, kedves ëgy fijam? Jaj ja jaj Bërcikém, kedves drága fijam!

AP 4061/c Cserépváralja (Borsod) 61 é. asszony 1960 Sztanó = MNT V 54.

{482.} 0155

1. Gyászba borult az ég, az üdő változik,
Csak a bú sokasul, s az öröm távozik.
Vesztet így ír nekem az idő mindenbe.
Csak fájdalmat érzek halálig szívembe.
2. Lám, eltelik mindjár a reménylett óra,
Melyben vártam, éltem hogy fordulna jóra.
De az üdő most es bánatot osztogat.
Ami jót adott vót, attól es fosztogat.
3. Elüzi a tavasz a tél keménységit,
A napnak feljötte az ő setétségit.
Legyen az időben bármily változása
De az én szüvemnek nincs megvidulása.
4. Akár merre menjek, akár merre térjek,
Mindenütt csak a búval kell találkozzam.
De az ember remél, jót vár a jövőre.
De az ember remél, jót vár a jövőre.

„Vak koldus éneke” AP 1348/b Józseffalva (Bukovina) – Székelyszabar (Baranya) 77 é. asszony 1955 Vikár L.

0156
Gr 83/A/a = Lajtha 1954 1 sz.

{485.} 0157

Jaj mit vétöttem a nagy Uristennek...
További kadenciák: 2,2,1/2,2,1/1/2,1/2,1/1/1/ (A vonal a nagyobb egységek végén levő nagyobb megállásokat jelenti.)
Jaj, mit vétöttem a nagy Uristennek, hogy elvëtte az én szerettebéli páromat? Jaj, Ferkó, Ferkó, Buda Ferkó! Jaj hová lëgyek, mit csinájjak? Jaj, ki vigasztal mëg engëm? Jaj de mindig hallottam, szép élet az özvegy élete: nagyon szomorú! Jaj, mer oan vagyok, mind az árvo madár, amelik ëggyik ágról a másikra száll. Jaj, elmëhetëk abba a gyászkertbe, mëgpanaszkodhatom a földnek, az nëm mondja mëg sënkinek. Jaj Istenëm, Istenëm, jaj, hová lëgyek, mere mënjek? Nincs vigasztalóm, nincs szószóllóm! Jaj jajajajajajaj, jajajajajaj, jajaj!

Kapospula (Somogy) 68 é. asszony 1961 Paulovics = MNT V 62

0158
Jaj këdvës édësanyam...

Vége:
Kedves drága jó édesanyám...
Kadenciák: 1,2 1,2,1,2 1,2 2 1,2,1,2 2 1 2,2 1,2,2 1,2
Jaj, këdvës édësanyám, minek is hattál meëg itt!? Sok kedves hűséges szavad, anyai jótanácsod, jaj jaj jaj mind elmaradt mán, kire támaszkodjam? Kitől kérjek má eën tanácsot? Kinek mondjam, eëdësanyám meghalt? Nincs sënki, sënki, akki ollyan hűségësen körűlfogna engëm, mint të. Drága kedves jao eëdësanyám, hűseëgës ápolásom, hűseëgës gondozásom köszönöm nekëd. Áldjon mëg an nagy Úristen értë! Maj tanákozónk oda fël. Addig is a mindëhatao Úristën adjon nyugodalmat nëkëd! Kedves drága jao édësanyám, hűseëgës munkásságod mindënütt előttőnk van, akármërre nézőnk. Sok szép munkád, sok szép cselekëdetëd, drága, felejthetetlen, jao ëdësanyám!

Nagybalog (Gömör) 58 é. asszony 1960 Kertész = MNT V 55

{486.} 0159

Jaj nekëm jaj nekëm édës kedves, édës párom!
vége:
hogy én nem bírtam senkinek panaszkodnyi!
Kadenciák: 1,2 1,1,2 1,1,2 2 2,1,2 2,1,2 1,1,2 1,1,2 1,1,1,2, 1,1,1,2
Jaj nekëm, jaj nekëm, édës kedves, édes párom! Jaj de árván hattá, de nincs sënki segítségëm! Jaj, csak a nagy szomorúság, a nagy szënvedés, a sok küszködés, kedves párom! Jaj mé nem is gyöttök el értem, mer má mindenki ott van a nagy messzëségbe, csak ëgyedül vagyok ebbe gyalló világba, édës kedves, édës párom! Jaj, mos de nagy szükség vóna rád, me nem tudom sënkivel mëgosztanyi ezt ë nagy szënvedést, amit én szënvedëk! Jaj nekëm, jaj nekëm, édësanyám, édësapám, kedves párom, jó testvérëm! Jaj de magamot hattatok! De nincsen sënkim a nagy világon: csak ëgyedül járom ezt ë szomorú, gyászos életét! Jaj, nem vigasztal mës sënki, nem segit sënki az özvegyën, a szomorú járván. Jaj nekëm, jaj nekëm, drága kedves párom, ennyi soká mé hagysz má jitt? Jaj nekëm, jaj nekëm, édës párom, kedves párom, jaj de kis házat csinátattá, amibe jén nem fértem belë! Jaj de jó lëtt vóna, mind a kettőnknek ott lënni, mind a kettőnknek ott pihenni abba gyászos sírba! Jaj nekëm, jaj nekëm, fájdalmas életëm, édës párom, kedves párom! Jőjjetëk értem mëntől hamarabb, në hagyjatok má jitt! Jaj, nem ëlég vót má ebbű sok szenvedésbű! Jaj, má nagyon sokat vót má jez, hogy én nem birtam sënkinek panaszkodnyi! Jaj párom, jaj párom, jaj párom, kedves párom!

Tőrincs (Nógrád) 59 é. asszony 1960 Kertész = MNT V 105

0160

Az Uristen nyúgosztajja mëg kēdet!...

Bátmonostor (Bács-Bodrog) 76 é. asszony 1961 Kiss L. = MNT V 84

{487.} 0161

1. m de Jer bé a temetőkertbe j írd fel a sírom kövire,
A világon, a föld szinén ojan árva nincsen mint én.
Árva vagyok apa nélkül, de még árvább anya nélkül.
Kérem az én istenemet, hogy el ne hagyjon ingemet.

Gr 91/B/b = Pt 304

0162

...jaj, hova legyek, mit csinájak? Jaj, hova legyek, mi csinájak?
Jaj, magamra maradtam a nagy éccakákon keresztű!
Jaj, a nagy éccakákon keresztű! Jaj de sokat szenvedtem vele...
Jaj, Jaoska, Jaoska! Hol keressem fel őtet, jaj, Istenem, Istenem,
jaj Istenem, Istenem, Istenem! Jaj kitű várjak?
Jaj de sokat megmondta: maj, ha nem leszek, akkor kitű fogol várni még...
...hogy .............Jaj.......nem lesz kinek keresni neëked! Jaj, hogy fogol megélni?
{488.} jaj jaj jaj jaj jaj jaj jaj jaj! Jaj...........beborult neëked,
beborult feletted... az a csillagos eëg is, mer nem tudok rajtad segíteni többet.
Jaj kiemeëltelek, amitű lehetett, de má most nem fognak kiemielni. Jaj, jaj, jaj, jaj, jaj, jaj..

Tornyospálca (Szabolcs) Részlet temetés alkalmával történt fölvételből. 1955 Pesovár E.–Buchbinder = MNT V 121

0163

Szentül énekelték egy halott énekben: Hagy el bűneidet, térj jámbor életben.
Márta és Magdolna példa legyen ebben. Kiről most éneklek e rövid énekben.
2. Rész szerint szólok én most a Szentirásból,
Rész szerint pediglen meditációkból.
Magdolnának az ő nagy bünős voltáról,
És Krisztussal való találkozásról.

AP 6946/h Istensegits (Bukovina) – Nagyvejke (Tolna) 60 é. férfi 1955 Domokos P. P. Más alkalommal több versszakát énekelte a 17. századi históriás éneknek.

0164

1. Szól a kakas szórul szóura.
El kell menni viradóura.
Elmennem se kellett vóuna,
Ha jaz anyám nem lett vóuna.
{489.} 2. Édesanyám sok szép szava,
Kit fogadtam, kit nem soha1
Megfogadnám még valaha,
Ha jaz anyám jót mondana.
3. El kell menni, ha esik is,
Bárha nehezen esik is.
Nehezen esik a járás,
Tőled, anyám, az elválás.

AP 8852/ij Nagyecsed (Szatmár) asszony 1970 Dancs

0165

Búra termett nekem a nyirvaji határ Soha ne szálljon rá szépen szólló madár!
Szépen szólló madár mindig azt dalolja: A szegény magyarnak de nehéz a sora!

AP 7327/e Vaja (Szabolcs) 64 é. férfi 1968 Vargyas

0166

Lehullott a Jézus vére A szent keresztfa tövire,
Drágalátos szent testiből, Öt mélységes sebeiből.
2. De ja földön nem maradott,
Mint piros rózsa, kinyilott.
A szent angyalok felszedték,
Alázatosan tisztelték.
3. Mondá Jézus az angyalnak:
Vidd fel mennybe szent atyámnak,
Mondd meg, keresztfámról küldtem
Fogadja kedvesen tőlem!
4. Szent keresztfa, be magos vagy,
Jézus testivel terhes vagy. Ism.
5. Három tompa vasszeg tartja,
Fájdalmas sziv hogy sirassa. Ism.
6. Ádámnak bünös fiai,
Jertek hojzám imádkozni!
Boruljatok le előmbe,
Szent atyámhoz könyörögve
7. Soha el ne felejtsétek,
Hogy meghóttam érettetek! Ism.
8. Ádám keserü almája
Hozott a kénos halálra. Ism.

AP 7188/b Lészped (Moldva) közös ének 1965 Kallós

{490.} 0167a

Amoda künna makkai határon, határon,
Jön egy legény tarka hátu, kesely lábu, cifra szőrű szamáron, szamáron,
Tajték pipája, magos sarkú csizmája,
Bodor a haja, csókra termett a szája.

AP 8258/i Hódmezővásárhely (Csongrád) 79 é. férfi 1951 Péczely

0167b

AP 6640/n Bogyiszló (Tolna) 45 é. prímás és zenekara 1968 Martin–Pesovár F.

0168

Meghót, meghót a cigányok vajdája, vajdája.
Felesége sátorfáját számlálja, számlálja.
{491.} Édes uram, bár csak addig élsz vala élsz vala,
Míg nekem egy fejér lovat lopsz vala, lopsz vala!

AP 4469/d Istensegíts (Bukovina) – Varsád (Tolna) 72 é. asszony 1961 Domokos P. P.

0169

1. Régen volt, soká lësz-, M-még ojan rúzsám lësz,
Kinek fejvánkusa Fehér szallagú lësz.

Gr 57/B/a Tardoskedd (Nyira) 60 é. asszony 1939 Manga

0170

1. Bánom, hogy megházasodtam, A fejemre nagy bajt hoztam.
Elhagyott a feleségem, Árván maradt húsz gyermekem.
Kettőt a karomra fogtam,
Hármat a bécsübe nyomtam.
Hat a földön citerázik,
Haj kilenc a sutba kártyázik. 3–4 ism.

AP 5147/g Hosszuszó (Gömör) 64 é. asszony 1963 Vargyas

{492.} 0171

AP 6640/lmpqu Bogyiszló (Tolna) 45 é. prímás és zenekara 1968 Martin–Pesovár F. „Ugrós”

0172

....negyvënnégybe elesëtt, mëgëtte az az átkozott háború - ú!... Nincsën nekëm sënkim!
Jaj hol van a te gyászos sírod? Csak az út fël ës le ës...
... mert mennyit kerestelek... ..de sehol se vótál.
Jaj lelkëm, lelkëm, jó társom, nëgyvennégybe elesëtt, mëgëtte az az átkozott háború! Jaj, me tizënöt éve, hogy árvo vagyok! Nincsën nekëm sënkim, csak az út fël ës, le ës. Jaj, jere haza, lelkëm, hogy panaszkodjam mëg nekëd. Mondjam el, hogy anny’ üdőtől mi panaszom vóna, lelkëm, jó kicsi társom! Jere haza, s a gyermëkeidet gyűtsd ëssze, me ugy el vannak szóródva: jaj ëgy hónapba ëccër ha találkoznak, máskor ëgy hónapba se ëccër se! Jaj András, András, hol van a te sirod? Jaj, hol van a te gyászos sirod? Sose tudom még a kërësztfádot se fëlkeresni. Jaj, idegënbe ëtt mëg ez a fekete főd! Jaj, idegënbe zárt el ez a fekete főd! Jaj, mit gondoltam rëád azután, s mit vártalak, még a mái napig ës várlak, de sehonnat sem jössz haza. Lelkëm, jó kicsi társam, lelkëm, jó kicsi társam, akit sohase tudok elfelejteni! S hogy búsúlnak a gyermëkeid, gyere haza bár ëccër! Vigyázkodjál mëg a kicsi szëgén hajlékodba, hogy mi lëtt még azután ës belőle! Lelkëm, jó kicsi angyalkám, aki még az aluvásomot ës mëghagatta, s aki még a szuszogásomot ës mëghagatta!. Jaj, András, András, jaj szomoru András, be szomorán mëntél vissza, mikor hazajöttél szabadságra, me te tudtad, sohase jössz többet haza. Hogy búcsúzódtál a gyermëkeidtő, s ingëmët ës vittél magadval ëgy darabig, s ott letëttél, me má tovább nem mëhettem veled. Jaj, András, András, szomoru András! Jaj, jere haza, s vigasztad mëg a szüvemet, me ojan bánat ért esmég! Met a kicsi fiamnak ës eltörött a karja, de má minnyá három hete, s nem tudok odamenni, met a nyomorúság nem ëngedi, drága kicsi jó társam! Jaj, András, András, jaj, mennyit gondolok rëád, s mennyit látlak álmomba, s be boldog vótam. Rëggel, mikor fëlébredtem, csak a szivem el vót fogyva, me nem vótá mellettem. Jaj, átkozott háború s átkozott ágyugojó, aki ëgy pillanat alatt elvette az életëdët, drága jó, szomoru kicsi társam! Jaj, hova mënjek, hol kapjalak mëg, met mennyit kerestelek tizënöt esztendőtől, de sehol mëg nem találtalak. Mennyit mëntem mindënfelé, de sehol se vótál.!

Gyimesközéplok (Csík) 52 é. asszony 1958 Sárosi = MNT V 160

{493.} 0173

Jaj kedvess ëgy jóu uram...
Akarmëre mëgyëk...
Istenëm, Istenëm...
a–b): eleje, c–f): első részben, g): második felében csak ez. Végén újra c–f)
Jaj, kedvess ëgy jóu uram, drága jëgy jóu párom, hogy tudtál itt hagyni jéngömet evel a keët árvával? Óu drága jóu uram, óu felejthetetlen jóu párom! De sokat mëgkönyeztelek, de sokat mëgsirattalak, de nëm tudtam veled mëgosztani ja sorsomat! Drága jëgy jóu párom, kedves ëgy jóu férjem, csak még ëccër szólhatnál hozzám, csak még ëccër vigasztalhatnál mëg! Akármere fordulok, akármere gondolok, sëhun sincs pártfogóm, sëhun sincs gondvisselőm, aki jéngöm mëgvigasztajon, aki jéngöm mëgvigasztajon! Jaj Istenëm, Istenëm, jaj édës jó Istenëm! Ha még ëccër mëgvigasztalhatnál éngöm drága jëgy jóu párom, felejthetetlen jóu uram, csak meëg ëccër vigasztalhatnál mëg! Akarmere mëgyëk, akarmere fordulok, nekëm sënkim sincsen, csak tëbenned vóut mindën boldogságom! Ou drága jëgy jóu uram, óu drága jëgy jóu párom, ha még ëccër mëgoszthatnám veled ezt a keserű kënyeret, amit harmincëggy eëv óuta jëszëk, amit harmincëggy eëv óuta nálad nékül ëszëk! De sok keserü pohár vóut benne, óu de sok keserü kënyér vóut benne! Nëm vóut, akivel mëgosszam, nëm vóut, aki éngöm mëgvigasztajík! Akarmijen bánat jött rám, akarmijen keserű pohár vóut kimérve, sënkivel nëm tudom mëgosztani, sënkivel nëm tudom mëgcsereëlni, óu mert nagyon távoj vagy tülem! Még a sirod së láthatom, még csak ara së könnyejim nëm hullajthatom, a hideg sirodat së jápolhatom! Jaj Istenëm, Istenëm, de messzi űzött a sors ëgymástúl bennünket! Óu drága jëgy jóu uram, óu drága jëgy jóu párom, ha meëg ëccër mëgvigasztalhatnál, drága jëgy jóu férjem, felejthetetlen jóu párom! Istenëm, Istenëm, Istenëm, Istenëm, kihëz mënjek eën, kihëz fordújak, mer nekëm sënkim sincs, jaj csak ez a keët árva, akivel itt hagytál, akivel itt hagytál, drága jëgy jóu párom, felejthetetlen jóu párom! Jaj Istenëm, Istenëm, jaj édës, ëgy jóu Istenëm, jaj, hova lëgyek, jaj mere izenjek érted? Jaj de nagyon elűzött a sors ëgymástúl, drága jëgy jóu uram, drága jëgy jóu párom! Óu idës Istenëm! Ha meëg ëccër mëgláthatnállak, jaj de nagyon boldog volnék, jaj de nagyon boldog volnék, ezt a sok keserű kënyeret mëgoszthatnám veled, amit harmincëggy eëv óuta jëszëk, amit harmincëggy eëv óuta könnyejimmel áztatom! Óu Istenëm, Istenëm, jaj idës égy jóu Istenëm, vigasztaj mëg t’éngöm, mer csak mán të vigasztalhatol mëg, mer nekëm nincs sënkim, csak az a nagyon jóu Isten! Óu drága jóu Istenëm, në hagyjál el éngömet, segits mëg evel az árvákkal, akit ojan keservesën neveltem apa neëkül! Drága jóu Istenëm, jaj de keservesen neveltem űket! Én vóutam apjuk hejët apja, én vóutam a jóu idësanyja, aki nëm hagytam magamtúl sëhova, fëlneveltem nálad nékül, drága jëgy jóu párom, drága jóu hitvesëm! Në hagyjál el éngöm, drága jóu Istenëm! Jaj, hova lëgyek, óu kihë fordújak ijen öreg napjaimra? Të lëttél vóuna ja gyámolom, të léttél vóuna ja gyámolom, drága jóu uram, kedves ëgy jóu párom! Óu kedves ëgy jóu uram, a jóu Isten nyugtasson mëg, nyugodjál békiben! Agyon a jóu Isten nekëd örök nyugodalmot, nekëm mëg mëgnyugvást! Kérd a jóu Istent eën értem is, hogy hamarosan láthassuk mëg ëgymást! A jó Úristen adjon nekëd örök nyugodalmot, boldog föltámodást, kedves ëgy jóu párom.

Nyírábrány (Szabolcs) 60 é. asszony 1958 Kiss L.= MNT V 134

{494.} 0174

Kedves édësanyám, këjes megbocsásson... valamit vétöttem...
Jóra tanított ke,...
Kedves édösanyám, ke jes mëgbocsásson, valamit vétöttem, rosszat cseleködtem! De jén azt
gondolom, nëm sokat vétöttem. Köszönöm én kennek a ke sok szép szavát, a ke sok szép szavát,
jóra tanitását. Jóra tanitott ke, rosszról elintött ke. Szent János áldását hagyom én má kerre, énvelem is járjon, keddel is maradjon!

Püspökszenterzsébet (Baranya) 68 é. asszony 1954 Kiss L. = MNT III 291. Menyasszonybúcsúzó

0175

Búval terítették az én asztalomat,
Bánattal töltötték az én poharamat,
Nem hittem: örömöm, hogy búra forduljon,
Fényesen kelt napom homályba boruljon,
Mert ha napkelettől napnyugatig mengyek,
Mégse találom fel szabad életemet,
Szabad életemet, lányi örömömet.
{495.} Eddig leány voltam szabad madár voltam,
Ágról-ágra nyíló rózsabimbó voltam,
De most elhervadok, mint a fa levele.
Mikor meggyün az ősz, lehullik a földre.
Kedvës édösanyam, édös felnevelőm,
Felnevelt ke engem, nem tudja ke, mire?
Jóra-e, vagy rosszra, vagy örökös búra,
Vagy örökös búra, bánatos napokra,
Kedvës édësanyám, édës szülődajkám,
Köszönöm is kenek a ke sok jóságát,
A ke sok jóságát, a ke fáradságát,
Ha én meg nem szolgálhatom, fizesse meg kenek a jó isten!
Körösztségről való kedves körösztanyám,
{496.} Köszönöm is kenek a ke sok jóságát,
A ke sok jóságát, a ke fáradságát,
Ha én meg nem szolgálhatom, fizesse meg kenek a jó Isten!
Kisebbek, nagyobbak, akik csak itt vagytok,
akik csak itt vagytok, mind megbocsássatok,
Hogyha én valaha valamit vétettem,
Ha én meg nem szolgálhatom, fizesse meg néktek a jó Isten!

AP 5384/m Szebény (Baranya) 68 é. asszony 1958 Maácz = MNT V 218 (Ott részlet, itt teljes) Menyasszonybúcsúzó

0176

1) Mónár Anna szép mënyecske, Mónár Anna szép mënyecske,
s Odamëne Sajgó Márton, s Odamëne Sajgó Márton.
{497.} Jó estét
Vót nékem bizon
Mi dolog lehet ennek a
Kapá az kardot
Vót nekem bizon
Csak eszibe juta
kapá az kardot
Eszibe juta
A 4. versszakig minden sor ismételve.
2. Jere velem, Mónár Anna!
Nem mënjëk én, Sajgó Márton.
3. Me’ nekëm kicsikém vagyon,
S a kicsikém bé bőcsűbe.
4. Sem nem ëszik, sem nem iszik,
Sem ëgy csöppöt nem aluszik.
Sem nem ëszik, sem nem iszik,
Sem ëgy csöppöt nem aluszik.
5. Jere velem, Mónár Anna!
Jere velem, Mónár Anna!
Vagyon nekëm hat kéváram,
Hetedikët neked adom.
6. Addig csalá, csalogatá,
s Ameddig útnak inditá.
s Addig csalá, csalogatá,
s Ameddig útnak inditá.
7. Mënnek, mënnek, s mëddigélnek.
s Mënnek, mënnek, s mëddigélnek.
s Csak elérnek s ëgy burkosfát.
s Csak elérnek s ëgy burkosfát.
8. s Ülj le ide, Mónár Anna,
Nëjz ëgy kicsit a fejembe!
s Ülj le ide Mónár Anna,
s Nëjz egy kicsit a fejembe!
9. Csak leüle Mónár Anna,
Nëzni foga a fejibe.
Nëzi, nëzi, nëzëgéli,
s Nëzi, nëzi, nëzëgéli.
10. s Odamëne hat madarka. Ism.
Sírnak, sírnak, csirikolnak. Ism.
11. s Ëgy csepp könnyű lecsëppene, Ism.
s A se csëppene a fődre. Ism.
12. Sajgó Márton orcájára. Ism.
Sajgó Márton fëlëbrede. Ism.
13. Sirtál, ugy-e Mónár Anna? Ism.
s Én nem sírtam, Sajgó Márton. Ism.
14. Hág’ fël ide, Mónár Anna! Ism.
Én nem hágok, Sajgó Márton. Ism.
15. Me’ nem szoktam fára hágni. Ism.
s Hág’ fël magad, mutagazs mëg! Ism.
16. Kibongolá gombos mejjit,
Fődbe jüté fényës kardját.
s Kibongolá gombos mejjit,
s Csak elindóla fëlhágni.
17. Mónár Anna kapá az kardot,
s Lecsapá az gyënge nyakát.
s Mónár Anna kapá az kardját,
Lecsapá az gyënge nyakát.
18. Bébangolá gongós mejjit,
s Elindula visszafelé. Ism.
19. Mënën, mënën visszafelé. Ism.
(Csak) Eszibe juta kicsi fija. Ism.
20. Kicsi fija bé bőcsűbe,
Jámbor ura s az erdőre.
Sem nem ëszik, sem nem iszik,
Sem ëgy csëppët nem aluszik.
21. Mënën, mënën eléfelé. Ism.
Hazaére s a kapuba. Ism.
22. Jó estét házigazda!
Adjon Isten jó katona! Ism.
23. Béfogad-ë az éccokára? Ism.
Jaj bé lehet, jó katona. Ism.
24. s Me’ nekëm kicsikém vagyon.
Szokott vagyok kicsikékval. Ism.
25. Van-e (sic) jó bor a faluba?
Vagyon bizon, jó katona. (Ism.)
26. Mënjën, kicsit hojzon nekëm! (Ism.)
s Kibongolá gongos mejjit. (Ism.)
27. Mëgszoptatá kicsi fiját. (Ism.)
s Ugy elaludt, s úgy elnyugudt! (Ism.)
28. Mi dolog lëhet ennek a kicsikének, (hogy)
Ugy elaludt, s úgy elnyugudt?
Vót-ë kënnek felesége? (Ism.)
29. Vót nekëm bizon, jó katona! (Ism.)
s Úgy elmënt s úgy elabojgott, (hogy)
Soha vissza nem kerűlt.
{498.} 30. Hazajőne, megverné-ë?
Megverné-ë, megszidná-ë?
Vaj éltyibe fëlvetné-ë? (Ism.)
31. Mëg sem verném, mëg sem szidnám,
Sem éltyibe fël sem vetném. (Ism.)
32. Kibongolá gongos mejjit:
s Në jén vagyok felesége! (Ism.)

Gr 145/AB Gajcsána (Moldva) – Egyházaskozár (Baranya) = Domokos–Rajeczky 40 sz.

0177

1. Szehol én elmenek, Még a fák esz szírnak
Gyenge jágaikról Levelek lehullnak.
2. Hulljatok levelek,
Takarjatok ingem!
Met ez én édesem
Sirva keres ingem.
3. Sirass rózsám, sirass,
Emig előtted látsz!
Met (ez) jó Isten tudja,
Hol leszen helálom!
4. Erdőkbe, mezőkbe,
Tenger közepibe,
Tenger közepibe,
S ez én vetett ágyam.
5. Tenger közepibe
S ez én vetett ágyam.
Tengernek e habja
S ez én takaródzóm.
6. Tengernek e habja
S ez én takaródzóm,
S ez apró halecskák
Az én megevőim.

AP 7178/f Klézse (Moldva) 48 é. asszony 1965 Kallós

0178

1. Hajnal hasad, csillag ragyog, Mégis a lányokná vagyok j
Jaj Istënëm, dë szégyëllëm, Hogy a hajnal itt irt ëngëm!
{499.} 2. Őszi harmat, hidëg ësső,
Ősszel írik mëg a szőllő.
Ha mëgírik, borrá szürik,
Potus Annit fírhez kírik.
3. Ëz a leginy mëgkírëttë,
Kastyál János nëm ëngëdtë,
A foglaluot is rátëttë,
Miëgis magájënak tëtte.
4. Tudtál rózsám csalogatnyi,
Dë nëm tudtál szoknyát vënnyi.
Ëggyët vëttiël, azt is bánod,
Holtig a szëmëmrë hányod.
5. Potus Anni kík mëntélyë,
Kastyál János hosszú szűrë.
Majd ëljön a sëtít ëstë,
Maj bëtakarkuonak viëlë.
6. Potus Anni pogácsája
Végiggürőt az utcába.
Hová, hová, jó pogácsa?
Kostyál János szürújjába.
7. Potus Anni szürszaknyája
Beakadt a kapufába.
Nem a kapufa fagta meg,
Kostyál János ragadta meg.

Gr 37/A/b Menyhe (Nyitra) = MNT III/A 11

0179

Szomorú fűzfának (Lehajlott az ága). Hajlik a virága.
Fáj a szívem érted, Falu szép lëjánya.
2. Fáj a szivem érted,
De te azt nem bánod.
Van neked nálamnál
Gyönyörübb virágod.
3. Ezért a kislányétt
Mit nem cselekedném!
Tengërből a vizet
Kanálval kimerném!
4. Még annál is többel,
Megtoldanám sokkal
Ezër öleléssel,
Ezër annyi csókkal.

AP 3116/e Józseffalva (Bukovina) – Székelyszabar (Baranya) 60 é. asszony 1960 Kiss L.

0180

Jaj jaj jaj Pannikám, aranyos kis Pannikám! Jaj jaj jaj jaj jaj jaj jaj jaj
de hamar elszátá, kedves kis Pannikám! Jaj de hamar itt hattál, aranyos Pannikám!
Jaj kis madaram, kis aranyosom, de hamar itt hattál, drága kis Pannikám!
{500.} Jaj jaj jaj jaj jaj jaj jaj jaj jaj jaj jaj jaj! Jaj jaj jaj jaj jaj jaj jaj jaj jaj jaj jaj jaj!
Jaj hogy felellyelek el, aranyos Pannikám! Jaj de nëm tudlak elfeledni,
drága kis fiacskám! Jaj jaj jaj jaj jaj jaj jaj jaj jaj jaj jaj!
Jaj Pannikám, Pannikám, drága kis Pannikám, jaj jaj jaj jaj nem tudlak elfelejtenyi soha már!

Nagybátony (Heves) 55 é. asszony 1955 Szabóné–Vikár L. = MNT V 45.

0181

Ki megy emitt, ki megy amott, Ki babája ragyog amott?
Enyim-e jaz vagy másé, Vagy a kedves pajtásomé?
Se nem enyim se nem másé, Se nem az én pajtásomé.

2. Kikiricses rózsás pallag.
A szeretőm haza ballag.
Ballagj, ballagj, majd elérlek,
Ha jelérlek, átölellek.

3. Erre gyere, ne menj arra!
Jobb ut van erre, mint arra.
Erre gyere, amőre jén!
Majd megtudod, hol lakok én.
Vadvirágos rózsa mellett,
Gyere, babám, átölellek!

AP 6711/h Nagybátony (Heves) 68 é. asszony 1969 Borsai I.

{501.} 0182

Szegén legén vótam, Gazdag leánt kértem.
Örökké azt hánta: Az övéből éltem.

2. Nem anyámtól lëttem,
Rózsafán termëttem.

Piros pünkösd napján
Hajnalba szülëttem.

AP 5251/j Gyimesbükk (Csík) 89 é. asszony 1963 Kallós–Andrásfalvy

0183

1) (be) szeretnék az égen csillag lenni,
Minden éjjel az ég alján ragyogni,
Éjfeltájban megkerülném az eget,
Onnat nézném, hogy a babám kit szeret.
2. El kell menni katonának messzire.
Itt kell hagyni a babámat, nincs kire.
Rejád bizom, jó barátom, virágom.
Éljed vele világodat, nem bánom.
3. Besorozott a német katonának.
Lovat adott, hogy én gyalog ne járjak.
Lovat adott, kesely lábu paripát.
Avval menek, kisangyalom, tehozzád.

AP 6225/b Méra (Kolozs) férfi 1963 Kallós)

{502.} 0184

1. Arra kéröm az én jó Istenëmet, Hn
Gyógyítsa mëg az én árva szívemet, Hn Gyógyítsa mëg az én árva
szívemet! Hn Gyönge szívem nëmsokára mëgreped.
2. Fáj a szívem, kimondani nem lehet.
S akiért fáj, gyógyitani sem lehet.
Majd meggyógyit a koporsóm deckája,
Mikor a föld suhogva jomlik rája.
3. De szeretnék az égen csillag lenni,
S az ég alján homájosan ragyogni!
Éfél körül kerülgetném az eget,
Hogy megtudnám, hogy a babám kit szeret.

Gr 35/B/a Körösfő (Kolozs) 41 é. asszony 1938 Bartók

0185
Gr 123/B/a = Lajtha 1955 32 sz. (Kőrispatak)

{504.} 0186

Jaj kedves igen-igen jao társam, mire hagytál itt éngem a hat gyermekemmel?
Jaj jaj jaj jaj hová tegyem magam, hova legyek? Az sok árvát látom mindenfelől.
Jaj kedves igen jao társam! Kedves igen gondos, igen hűséges ides apám!
Jaj Istenem, minek vetted el közülünk? Jaj Jaj Jaj mit fogok csinálni? Kire bizakodjak,
mikor az árvát még az ág is húzza! Jaj kedves jao hű társam, kedves igaz, igazi jao társam,
{505.} Jaj csak egy nap gondozhattalak vaona! Könnyebben esne a szívemnek!
Jaj de elragadott az ak kegyetlen halál! Jaj az eën árvájim, az eën árvájim hol húzik meg magokat?
Jaj kedves társam, vissza tekinthetel-e jam menyországból at te árvajaidra?
Jaj jaj jaj hova tegyem magamat? Jaj ki legyen az, aki eëngem meg tudna vigasztalni?
Jaj jaj jaj kedvezs igaz jao társam! Amére csak széjjelnézek
mindenütt csak at te hejedet üresen találom Jaj mit tegyek?
Istenem, Istenem adj nekem gyeözedelmet ennek a nagy keserűségnek az elhordozására!

Gr 71/A Nagydobrony (Bereg) 58 é. asszony 1940 Dincsér=MNT V 126

0187

1. Templomot is építettem túróbúhu-hu-hu, túróbú’,
Kivül belöl kimeszeltem téjfelbü-hü-hü, téjfelbü’.
A tilinkós, bünkős bunkós kángyóre, ha ha ha kángyóre,
A rossz üszkös, bünkős bunkós kángyóre, ha ha ha kángyóre.

Gr 19/A/b Tunyog (Szatmár) 46 é. asszony 1937 Lajtha

{506.} 0188

1. Fiam, fiam, Bálint vitéz, Szívedi fáj, fejedi fáj?
Sëm szívem fáj, sëm fejem fáj: Mëghalo, szip Ilonáé(r).
Ilonának szépsigéér, Sárga bodor gyöngy hajáé(r).
2. Fijam, fijam, Bálind vitéz,
Mëg ne halj szé Ilonaér,
Ilonának szépségeér,
Sárga-bodor gyöngyhajaér!
3. Csináltatok kő-kiskertet.
Ültess bele virágokat!
Mind eljönnek a szép lányok,
A szép lányok, szép legények, (3. sorra)
Közöttük lesz szép Ilona.
4. Csináltatott kő-kiskertet,
Vetëtt belë virágokat.
Mind eljöttek a szép lányok,
A szép lányok, szép legények, (3. sorra)
Nem volt köztük szép Ilona.
5. Fijam, fijam, Bálind vitéz,
Szivëd-i fáj, fejed-i fáj?
Sëm szivem fáj, sëm fejem fáj,
Mëghalok szép Ilonajér.
Ilonának szépségejér, 3–4. sorra
Sárga-bodor gyöngyhajaér!
6. Fijam, fijam, Bálind vitéz,
Mëg në halj szép Ilonaér,
Ilonának szépségeér,
Sárga-bodor gyöngyhajaér!
7. Csináltatok arany malmot,
Őröltessél apró gyöngyöt!
Mind eljönnek a szép lányok,
A szép lányok, szép legények, (3. sorra)
Közöttük lësz szép Ilona.
8. Csináltatott aranymalmot,
Őröltetëtt apró gyöngyöt,
Mind eljöttek a szép lányok,
A szép lányok, szép leginyek (3. sorra)
Nëm volt köztük szép Ilona.
{507.} 9. Fijam, fijam, Bálind vitéz,
Szivëd-i fáj, fejëd-i fáj?
Sëm szivem fáj, sëm fejem fáj,
Mëghalok szép Ilonaér,
Ilonának szépségeér,
Sárga-bodor gyöngyhajaér!
10. Csináltattam hirharangot.
Húzasd mëg a halálodra!
Mind eljönnek a szép lányok,
A szép lányok, szép legények, 3. sorra
Közöttük lësz szép Ilona.
11. Csináltatott hirharangot,
Meghúzatta halálára.
Mind eljöttek a szép lányok,
A szép lányok, szép legények, 3. sorra
Közöttük volt szép Ilona.
12. Lányok, lányok, lánypajtásim,
Velem felnőtt jó barátim!
Sosë láttam ily halottat,
Mind Bálind vitéz halottat!

MF 3829 Zsére (Nyitra) 17 é. lány 1938 Manga

0189

Jaj jaj kincsëm, lelkëm, párom! Jaj de messzire jëmënté mëghäni!
Még a sírodhó së mëhetëk, jaj de itt hatá engem!
Még a betegágyadhó së el nem mëhettem, jaj de járván itt hattá engem
ebbe jaz idegënbe! Jaj tudod jó, hogy nincs itt sënkim,
tudod jó, hogy én csak itt ëgyedül ëgymagam vagyok!
Jaj de nem gondótá arra, hogy én mijen elhagyatott vagyok!

Bátmonostor (Bács-Bodrog) 68 é. asszony 1961 Kiss L. = MNT V 83

{508.} 0190

Szomorú fűzfának harminchárom ága,
Arra reászállott harminchárom páva.
Ki födig fehérbe is ki födig zöldbe van,
Csak az én rózsám van tiszta feketébe.
2. Sirass anyám, sirass, mig előtted járok!
Azután ne sirass, ha tőlled megválok!
Megsiratnak ingem az erdei vadok,
Az erdei vadok, az égi madarok.
3. Jobb lett vóna, anyám ne született vóna,
Erre nagy bánatra fel se növelt vóna!
Mikor engem szült vót, mért nem szült egy követ?
Tette vóna belé Tisza közepibe!
Tisza közepibe, s tenger fenekibe! (a 4. sorra)

AP 4463/a Istensegíts (Bukovina) – Hidasbárnya (Tolna) 65 é. asszony 1962 Domokos P. P.

0191

1. Ó nagy kedvem tartott Szerelmes szülöttem,
Ki nélkül már e világon Holtig árva lettem.

2. O jaj! két szememnek
Tündöklő világa,
Életemnek mézzel folyó
Csendes boldogsága!

3. Hol vagy, én szivemnek
Buzgó kivánsága?
Elepedett bús szivemnek
Kedves vigassága.

AP 4881/a Józseffalva (Bukovina) – Bátaszék (Tolna) 72 é. asszony Kiss L. 1963.

{509.} 0192

Kedves neëneëm, drága neëneëm, kedves fölnevelőü eëdös dajkám!
Drága kedves neëneëm, akit elszalasztottam ötfenkettőbe!
Jaj, eën Istenöm, eën Istenöm, hn de az úta nëm találom, hiába keresöm,
hiába keresöm akárhova mögyök suhun së találom, cs-csak abbaja hideg temetőübe! ij-
Jaj neëköm, jaj neëköm, hn de ide jis hiába gyüjök, nëm találom,
cs-csak a hideg tetemeët, még aztat së találom,
csak a sirhalmát. ij-Jaj, hiába ölēgetöm af fejfáját,
hiába szóulongatom, nëm szóul eënneëköm sënkisë! hn Drága eëdös fölnevelő dajkám,
aki azt a sok eëccakát nappallá töte jértem, j-
jaj, aki ojan sokat fáradozott, aki ojan sok munkát mögcsinyát eërtünk!
Jaj, de nëm tudtam neëki a jóuságát mögszóugányi, hiába akartam,
hiába, hiába, mögmenteni jaz eëletit!
{510.} De eën is mögtöttem, amit csak mögtudtam. j-Jaj, mer
hiába feküdtem lë, csak ëggyet szóut: –l Lidi, hun vagy, gyere jide! –
akkor mán möntem: –n-Neëneëm, mit akar?– Lidi, csak ëgy kicsit
emel’ mög, talán mingyá möggyóugyulok! Kedves fájdalmas lábajim,
kedves drága elfáradt kezejim, akik ojan sokat elfáradtak
de soha mög nëm pihentek! Jaj eëdös neëneëm, kedves neëneëm,
kedves elfáradt lábajim, akik sohasë pihenhettek.
Nëm engedte neëki a nagymunka!

Szenna (Somogy) 58 é. asszony 1959 Kiss L. = MNT V 68

0193

1. Látom az életëm nem igen gyönyörű. Két halvány orcámon árkot ver a könnyű.
Sír az ëgyik szëmëm, sírjon a másik ës, Sírjon mind a kettő mind a záporeső.
{511.} 2. Hulljatok levelek, rejtsetëk el ingëm!
Mert az én kedvesëm mást szeret, nem ingëm.
Verje mëg az Isten szeretőm háztáját,
Azt se mindegyiket, csak az édesannyát!
3. Azt se mindeggyiket, csak az édesannyát,
Mér tiltotta töllem az ő kedves fiját!
Ha neki fija volt, nekëm szeretőm vót.
Ha neki jédës volt, nekëm kedvesëm vót.
4. Eltemetnek ingëm az erdeji vadok,
Lësznek siratójim az égi madarok.
Istenëm, Istenëm, szerelmës Istenëm,
Hogy këll világomot buval eltőtenëm (3–4. ism.)

AP 6021/e Andrásfalva (Bukovina) – Hertelendyfalva (Torontál) 80 é. asszony 1966 Kiss L.

0194

Amerre én jártam, még a fák ës sírtak,
Hulló leveleji a földre lehulltak.
Hújjatok levelek, rejtsetëk el ëngëm,
Mer az én édëssem mást szeret nem ëngëm

Andrásfalva (Bukovina) – Hertelendyfalva (Torontál) 69 é. asszony 1968 Kiss L.

0195

1. Siralmas házamhoz kik idegyűltetek,
Hideg tetemimet most körülvettétek,
{512.} Gyászos koporsómat bánattal nézzétek,
Szomorú pompára itt mëgjelentetëk.
2. Halál mind a vadász mindenkor lesbenn áll,
Ajtóknak küszöbén éjjel-nappal őrt áll.
Már sokat levág j a sebes kaszájával,
Gyarló jember körül mindenkoron ott áll.

AP 4120/c Naszvad (Komárom) – Bácsbokod (Bács-Bodrog) férfi 1960 Kiss L.

0196

1. Szörnyű nagy romlásra készült Pannonia,
Kinek, mint tengernek megáradott habja,
Sok búnak bánatnak körülvette árja,
Mer a vitézeknek esett ma egy híja.
2. Fölemelé Kádár szemeit az égre,
Mondván: Uram Jézus, Jöjj segitségemre!
Nosza jó vitézek, harcolni két kézre!
Mert nem látok senkit jőni segitségre.
3. A zászlótartónak fennszóval kiáltja:
Küldd el, fijam, vidd el a zászlót más útra!
Hogy el ne vesszen ma Urunk kedves hada!
Mert Magyarországért meghalok én még ma.

AP 4467/h Istensegíts (Bukovina) – Kalaznó (Tolna) 74 é. férfi 1962 Domokos P. P.