# {1193.} IX. ERDÉLY A REFORMKORBAN (1830–1848)

FEJEZETEK

- 1. A RÉGI ÉS AZ ÚJ ERDÉLY TÁRSADALMI ÉS GAZDASÁGI ÉLETÉBEN
- 2. NEMZETI MOZGALMAK, TÁRSADALMI ÉS POLITIKAI REFORMTÖREKVÉSEK

Az 1830-as évek kezdetén új korszak köszöntött be Erdély, illetve az erdélyi nagyfejedelemség népeinek történetében is. Felgyorsultak a gyökeres átalakulás igényéhez vezető folyamatok, újat és mást akaró politikai erők léptek színre. Ezt az 1820-as „csendes éveket” követő másfél-két évtizedet rendkívüli összetettsége miatt többféleképpen is nevezzük. A reformkor a feudalizmusból a kapitalizmusba való átmenet – az eddiginél határozottabb – megalapozásának, a polgári-nemzeti átalakulás tudatos és fokozatos előkészítésének szándékát és folyamatát jelzi. A kortárs szóhasználatban lépten-nyomon hangoztatott nemzeti ébredés – ez a jellegzetes romantikus konstrukció – pedig elsősorban az értékrendbeli, világszemléleti változásokra utal: a felvilágosodással születő, aztán a liberalizmussal és demokratizmussal összefonódó nemzeti ideológia térhódítására és a nemzeti mozgalmak kibontakozására.

A változás követelménye és elkerülhetetlensége – egyszóval a lét viszonylagossága – a külföldi utazóknak szemet szúró archaikus viszonyokra és patriarchális idillre egyaránt rányomta bélyegét. „A múlt emlékei még élnek, a táj megőrizte eredeti jellegét, de nem nehéz kitalálni, hogy el fogja veszíteni.” Ezért is érezte Auguste de Gerando, aki a gróf Teleki családba házasodva Erdélyt és Magyarországot hazájának választotta, hogy erdélyi utazására nem tudott volna „kedvezőbb kort választani”.*A. DE GERANDO, La Transylvanie et ses habitants II. Paris 1845. 271.

A válság és a fejlődés mely mozzanatai határozták meg a feudalizmusból a kapitalizmusba való átmenet utolsó szakaszát? Milyen természetű feszültségek bontogatták magát a feudális társadalmi rendszert? Hogyan szövődött össze és került egymással szembe a régi és az új? És hogyan élték át mindezt a kortársak, akiknek a politika porondján, a politika eszközeivel kellett válaszolniuk az európai történelem nagy kihívásaira? A következő fejezetek ezekre a kérdésekre keresik a választ.

{1194.}
3. táblázat. A népesség száma és évi növekedési üteme Erdélyben
az 1785/86. és 1850/51. évi népszámlálás alapján
(az 1790–1848. évi területi beosztás szerint)*Az összlakosság kivételével becsült adatok. Az 1848–49-es események után a közigazgatást átszervezték, a székely határőrezredeket rögtön megszüntették, és a népszámlálás után a román határőrezredeket is.

Év | A megyék és a Részek | Székelyföld | Szászföld | Határőrvidék | Összesen
fő | % | fő | % | fő | % | fő | % | fő | %
1785/86 | 991 674 |  | 168 591 |  | 280 721 |  | 134 144 |  | 1 575 130 |
1810 | – |  | – |  | – |  | 136 134 | 0,06 | – |
1821 | – |  | – |  | – |  | 146 726 | 0,68 | – |
1830 | – |  | – |  | – |  | 164 252 | 1,26 | – |
1840 | – |  | – |  | – |  | 179 908 | 0,91 | – |
1846 | – |  | – |  | – |  | 191 182 | 1,01 | – |
1850/51 | 1 245 000 |  | 268 000 |  | 373 000 |  | 187 000 | – | 2 073 202 |
1785/86–1850/51 |  | 0,35 |  | 0,72 |  | 0,44 |  | 0,51 |  | 0,43