Román költők

YOSSEF ABRAHAM
A szerző magáról a www.asymetria.org internetes folyóiratban: "1948-ban születtem, egy pártaktivista családjában, Abramovici Iosif néven (a Iosif - Sztálin atyuska nyomán). Spanyol nyelvet végeztem Bukarestben. Természetesen, már nem hiszek Sztálin atyánkban, s jelenleg hithű zsidó vagyok, tartom a szombatot, kóser ételt veszek magamhoz stb. 1972-től Izraelben élek, s mindent végigcsináltam már, ahogy Eminescu írta: megjártam a börtönt és a tébolydát is. Pozitívabb dolgaim: dolgoztam számítógép programozóként és héber irodalmi tanulmányokat folytattam. Jelenleg adjunktus vagyok (számítógépes alkalmazások az irodalomban) a Bar-Ilan-i egyetemen (Ramat Gam, Izrael)". Szokatlan, erőteljes nyelvi hatásokra épülő verseit románul írja. Figyelemreméltóak esztétikai tanulmányai is.
MOTYOGÁSOK (BOSCORODELI) 1. számú motyogás Megjött egy sereg trampli nő kezükben laskasirítő Rögtön utánuk kajla lábakon néhány göthös szajha Meg egy malom köve madzaggal átkötve három nagyobbacska hű de szagos kapca Anyám csak néz görbe szemmel a kapcákra agyagot ken fel vedd fel Sokan nem tudják ki itt a legény csókold meg ott ahol én szeretném Nehéz elérni kézzel a holdat hogy lábad közben a napba lógasd S az Úr szavát ragozni A földre lehozni 2. számú motyogás Na mondd pajtikám mondd babám cicám tökfilkóm ostobám mit nem szeretsz te anyukán Szájából csurog a nyál Mikor az égi csillagot rázza s a macska farkát tépázza vénasszony készül a halálra Csak hever ott meredt szemmel Kot kot kot kotyog a tyúk srul srul srul a liszt pirul A serpenyőben Zabigyerek bömböl a tekenőben 3. számú motyogás Holdfény a fákon bolondok rakáson Nosza bolondja Maga csak mondja Hogy szól fenekeden a nóta Mikor a hold beles csattan a nyakleves Náspágol a szülém felvágott nyelvével két csipás szemével Pofon vág elcsépel meggyapál felnégyel Ha a nappal múlik ha az éjjel nyúlik A nagy ládát rámcsapja befér abba egy csorda szép lány ül a farkomra Nosza bolond merre hova Dió lesz a lakoma Takonyba forgatva 4. számú motyogás Dömötör most éppen nyár van este legyél a posta utcában ott van két repedt sarkú tanyája cuccot fel cuccot le gyerünk az ágyba addig addig hogy most apád fűt be nekik közben anyádat hergelik s tudd meg a sarok mögött egy vágott szájú rád vár nem kiabál éles kés rezeg acélos kéken a szívében 5. számú motyogás nézzenek oda hogy jár a csőre kész unalom akár egy rossz malom mondja mind csak mondja nincs egyéb gondja agyad szétnyomja már csak ez hiányzott van kinek átok másoknak áldás bolond az öreganyátok az utakon lófrál zsírba mártott meszelőt lóbál az idő letelt a pohár betelt a nappal gyorsan múlik gyerek a hasból kibújik vigyázz a fejed végül megtelik mindenféle bogárral legény hancúrozik éjszaka a lánnyal 6. számú motyogás a vízparton a szomorúfűz csutakjában él egy vasorrú bába ki fiatal volt hajdanába' messze kerüld mert bűzlik a teste hé te pajeszos még egy kört fizetek kocsma a tóparton benne legények szemük meresztik fülelnek szegények nőci jön a vízen át jól feltűrte szoknyáját szívja vérét sok pióca 7. számú motyogás öt atyafi fát ültet ki mint különvélemény feltűnt egy hölgyemény odanézz hátha idelép s beáll a táncba hadd lássuk mi a mozgás mitől oly pirospozsgás egyen puliszkát s hagymát hozzá egy kancsó vizet zúdítson rá kenj már le neki egyet hadd fújja az egyszeregyet szoknyája illatos a lány akkor csinos ha a kapun kilép vonít a kutyanép 8. számú motyogás egy férfi meg egy asszony tépi egymást a placcon a macska ugat a kutya vernyog sertés röfög egér zörög a vénasszony fon orsója pörög a holtat elviszik az ördögök a szellőzőlyukban döglött patkány hever vadbarmok mi bajotok velem 9. számú motyogás Hallod-e János nyitom reggel a csapot s valami ronda sárga onnan kicsurog jó hogy anyád nem látta Mért mondod hogy nincsen rád gondom minden ruhád kimostam zsaru jön a dombon Hogy elvigyen téged a lerbe odabent ki ölel meg Csókolnád meg a csókolnivalómat ez az egész hidegen hagy Hogy került méreg a vízbe te János Maghioaro rozsdát mos 10. számú motyogás Mindegy szálig kigyűltek a lányok bámulják hogy feszítenek az utcán a betyárok Mint megannyi dölyfös gyapjas bakszamár ostobán kiabál Szutykos bőrből a gúnyájuk szeggel kivert derékszíjuk csizmájuk A kocsmában jól beisznak utána árokba esnek halat rágcsálnak sóstúrót esznek Mondja csak néne mit csinál a fia Az utakat járja s mocskos a szája 11. számú motyogás Mi jut eszedbe Vaszi te faszi csak neked hozott apád tranzitos masinát? Nézz magadon végig ruhád csak úgy bűzlik Ténferegsz az utakon befekszel minden árokba Ujjad ha a vízbe dugod teli lesz békalencsével Ami apádat illeti pár szóban a helyzet: Nem mond neked igazat s jön a fúróval hátulról Csúnyán áltat becsap téged segge lyuka nagyot szól 12. számú motyogás Két három méter mélyen az árok feneke gheorghe köveket hajigál bele Tátongó szakadék szarral teli Vaszi a húgát döfödi hergeli Magas hegy rajta tüske terem vernyog a macska mindjárt agyonverem Sötét erdő mélyén gané szanaszét lángol a sok fa csupa fényesség 13. számú motyogás Jösszte Ilus a peronra ott lesznek a katonák csuda bunkó figurák Kettesével hármasával talpfát sínt cepelnek izzadnak vedelnek Mennek jönnek a vágány közt porban degenyében fagyban napsütésben De ha végre kimenőt kapnak egymást leverve hozzánk rohannak 14. számú motyogás A Nadrágszíjhoz címzett bárba puccos ficsúrnépség jár ma meg csupa kicsípett dáma Sör bor gin konyak bőven folyik s mindezt kávéval öntözik Csak egy éhenkórász ül magában s zabál mint egy állat A vastag füstben ráadásul kiabálnak 15. számú motyogás Sétálni indultunk anyukával és eleredt az eső. Az eső igen vizes volt és anyuka megvizült. Hát kiteregettem a szárítókötélre. Anyuka gyorsan megszáradt, csak úgy ropogott belé. Akkor leakasztottam a kötélről Mussolinit, akit még a tavaly lógattunk fel oda, s játszani kezdtem vele. Majd odébb álltam. Boldog voltam, hogy egyedül lehettem, csak attól féltem, nehogy anyuka lemásszon a kötélről és utolérjen. 16. számú motyogás és az utolsó Én is jártam a városban amely hat agyagdombon áll Ott folyik egy folyócska amely egy másikba ömlik és a Prutig meg sem áll Vadmacska nevét adtátok neki úgy mulattatok Váljék egészségetekre csak nevessetek mert én szörnyen zokogtam CEAUSESCU EMLÉKÉRE Az Isten az eget kék ecsettel mázolta be Egy mélyedésben fekszem és nézem hogy dagad a tenger A tengerben úszik egy harcsa A harcsában úszik egy láda A ládában fekszik egy hulla A hullában mászik egy bogár Üsd agyon a bogarat az ördög is elszalad (Cseke Gábor fordításai)

Román költők