Román költők

PETRU ROMOSAN
1957-ben született. Jelenleg Párizsban él, 1992 óta francia állampolgár. Megjelent művei: Ochii lui homer (Dacia, 1977), Comedia literaturii (Albatrosz, 1980), Rosa Canina (Cartea Românescã, 1982).
ROSA CANINA Harmincezer lejért vettem magamnak egy új lelket. Olcsót, kényelmeset, ó, annyira emberit. Krisztus gyermekeinek egyike kötélnek áll. Mások gyűlölnek továbbra is, elesnek, feltápászkodnak és nem lesznek öngyilkosok. Mint ahogy én sem. Én egy új lelket vettem magamnak. Hetvenkilónyi vidámságot. A CICA ÉS AZ ÍRNOK Vérfoltos lábbal, hangtalanul bukkant fel a cica az íróasztalomon. Ő a mi gazdánk cicája. Ott járt. Kétségtelenül hallott mindent, látott mindent. Figyelmetlenségében léphetett a vértócsába. Elmondani nem tud semmit nekem. Írni sem tud. De a cica mégsem fél annyi mindentől, mint az emberek ezen a világon. Ő csak a gazda rátarti kutyájától tart. Attól a felfuvalkodottól! Vérfoltos lábbal, hangtalanul vonult át a fehér papírlap fölött. HOZZÁTOK DANTÉT Dante szamárháton érkezik Sienába. Sienába, vagy valamely más, árnyékos emberi telepre. A város már egy éve várja őt. "Dante meg fog menteni minket!", mosolyognak a városatyák. "A pestis, mérgező kósza hírek, az unalom... Dante meg fog menteni minket!" Az előkelő ruházatú, büszke sienai polgárok egyszerre nagyon idegesek lettek: "Ez nem ő, ez nem lehet ő! Mi Dantét akarjuk! Hozzátok ide Dantét!" A szamár hátán ülő feláll a nyeregben. Felemeli a hangját, amennyire tőle telik, és így szól: "Nem barom az ember, hanem a világ világosságát hirdetni jött a sötétség ellenében!" Mire az előkelő ruházatú, büszke sienai polgárok körében általános nevetés tört ki. TÉLI TÖRTÉNET Mivel a kezeim mindig sápadtfehérek, zöldre festem őket. Nevetve húzom el az orrom előtt. A fehér papírlapra hajtom fejem. Délben a legöregebb kakasok ébresztenek. Mesélni szerettem volna nektek a zöld színről vagy az enyészet gondolatáról. Változtat a vers valamin is? Változtat a vers valamin is?, kérdezte tőlem. Nevetett. Csak nevetett. Ragyogóbbnak láttam a fogait, mint a halált. Jánk Károly fordításai

Román költők