Román költők

RADU AFRIM
Sz. 1968, Bethlen (Beszterce-Naszód megye). Román-francia szakot végzett a kolozsvári Bölcsészkaron, később színházrendezőit is végzett. A diáklapot is szerkesztette. 1998-ban jelent meg első kötete.
látomás-konszenzus (consens de fantasme) nem vagyok hajlandó azt hinni hogy ugyanazon látomásokon osztozunk többségi urak habár önkéntelenül is ugyanazon tájakon rázódunk át az éji vonattal / elnyúlva a többé-kevésbé terjedelmes ismétlődő gömbölyűségek-koptatta vörös plüssön nyugalom uraim kék csíkos ingben (bal ujj feltűrve) írok a látomások konszenzusáról és látok egy nőt három lyukkal ott (a harmadikat dugaszolják leginkább) requiem-lépés (pas de requiem) a requiem-lépést együtt tanultuk egyformán mély vizekben úsztunk átvágtunk a medren régóta tompa köveken alapvető sziklák kissé távolabb úsznak három napig hallgattuk el a kérdést arról hogy mért most mégy el mikor könnyesre röhöghetnők magunk a dilettánsokon kik a requiem-lépést gyakorolják az utolsó ut(ad)on mert ezt több éven át tanulják de ők nem tudják és nem mennek oda ahova én egy idegen országban babérral jutalmazták e lépésünket most pedig az én zsebkendő-felemmel törlöm meg ajkad az izzó úton ahol én nyugodtan követlek s a hideg kiráz a requiem-lépést együtt tanultuk sántának érzem magam így hogy kérnek csináljam egyedül merülési vonal (linia de plutire) történeteket hoztál messziről történeteket / idegeneket néhány országgal szomorúbbnak érezlek magamnál aggódom a napok között beletörődtél mondván hogy imígy járnak el a világban alkalmazkodnunk jobb volna talán (találtam néhány fényképet ahogy kacagsz alig öt évvel ezelőtt) jer próbáljunk ki egy utolsó pillantást bár föl a merűlési vonal felé; és ha a szép őr nem engedi természetellenes nyugalommal kekszet majszolva hazaindulunk annak ellenére hogy másképp is lehet: holnap este a hátsó ajtón belépünk rágyújtasz és hagyod a füstöt önfeledten fölszállni általa könnyedén kötődünk a merülési vonalhoz reggelig újévi költemény (poem de Anul Nou) középső ujjam nedves ajkaid között mélyebben domborúbban kapsz egy-egy kicsit a térd a szempillák között feszülő testemből reggeli fény in out in out in out in (keserűen kíváncsin) antikrisztus az antihóban antitenyér az antiszegen az időzóna megtévesztett a pezsgőt a második félórában ittuk az új éjjelen meleg férfiasságom ajkaid közt hihetetlenül mélyre egy-egy éjszaka legyen is így / a poharat gondolatban emelem ám testemnek kéne a megszokás a szenvedélyt kizárja (obisnuinta exlude pasiunea) a megszokás a szenvedélyt kizárja ma kipróbálom más tájait is testednek / lépj a lepedőre át rajtam és használjuk föl egyesgyakorlatait a pároknak kik előrehaladtak már a visszaélés nélküli párbeszédben / változtassunk az érintések fő alapján műveljük az azonnali emlékezését: a tenger csapkodja a sátor ajtaját mi szeretkezünk bent / a tenger állhatatosan nyisd ki te az én fekvésem kissé szokatlan (valójában pucérak vagyunk és a tömeg pokolian kíváncsi) homok a széllel / algák / felhők az éggel tengeri banalitások leltára legitim erekciók homokos ágyékon pompás gazdasszonyok szaladnak négy végtagon (két mell & két láb) a szél ragadta fazék éjjeliedény kevésbé finom szűrőanyagok után; a megszokás a szenvedélyt kizárja s én szokatlanul sietek a bejáratod felé lépő éjszakában könnyelműtlen ház (casa de intoleranta) nem kérek éjszakai életet csak alázatos esti létet értem hogy december hava van a magány kiüldöz az ajtón könnyelműtlen ház amelyben a szentség balettpapucsban táncol kipróbálok egy folyosót balra: veszély csak és bizonytalanság látom együttlétünk hulláját egy elmúlt ittas állapotban jó utat barátaim itt szörnyen csúszik minden szorítsátok meg öveit erényeteknek Orbán János Dénes fordításai (A Bestiárium c., 1998-ban Kolozsváron és Sepsiszentgyörgyön megjelent kétnyelvű kötet alapján)

Román költők