Román költők

OVIDIU GENARU
Sz. 1936-ban, Bákóban, költő és prózaíró. Sportfőiskolát végzett, Bákóban él, a rendszerváltás után négy éven át kormánypárti képviselő. Írói pályája 1966-ban indul, több mint 13 kötet szerzője, színdarabjait is játsszák. Ovidiu Genaru "élhelyen áll azok között, akik az igazság kimondásának új költői légkörét megteremtették" (Stefan Augustin Doinas értékelése). Nem csupán mesterének tekinti nagy bákói elődjét, George Bacoviát, hanem egy időben a Bacovia-emlékház alkalmazottja is volt.
A KÖLTŐ Egy tojás árnyékában én és fizetett kémeim azt lessük mikor gyúl újra fény A még sötétbe borult pénz fölött. És a tartós feszültségben megnőttek körmeim akár a vén zsidóknak ÁTOK Jöttek egyesek, s azt állították ők a Messiás mások jöttek és az előbbieket megfeszítették, Jöttek egyesek és javasolták hogy csakis előre, mások jöttek megmondani hogy az előre hátul van, Jöttek egyesek és kiigazítottak minket hogy a hátul jobbra van Mások jöttek és meggyőztek róla hogy a jobb balra van Jöttek egyesek és beismerték hogy bitoroltak, mások panaszkodni jöttek hogy bitoroltak fölöttük és hogy a vétkesek hibája enyhébb mint a hazugok megdicsőülése aztán összefogtak és elmagyarázták nekünk hogy küldetésük Jerikó kürtjeiéhez hasonló és a nyáj vakon követi prófétáit mikor a vörös sivatagból kivonul legelni és így tovább a világ végeztéig... MENNYBEMENETEL Vérplazmán át szemlélve a város mintha szláv lélekből szállt volna alá, Mindenki csomagol és uccu, továbbáll nyoma sincs a lírai lanyhaságnak; templomokban a málló vakolat kisdedtől elválasztja a szüzet. A város feljelentői közt telefoncsevej mintha altatásból kórházban térne magához hányással beindul a tisztulás a tanítványok hamarosan elűzik unalmunk vagyis az utókor biciklijét kerítésednek támasztotta vagyis a férgek kövérebbek a bomló tetemnél Dölyfös és laza az őrmester úr átmasírozni enged a porszemen VÉRADÓK hangfoszlányoktól különvált hangok törnek rá a pillanat tisztására, az Állam mindenekben mint a CO2 a hullamosó asszony lehelletében, az Állam védi fejleszti és értékesíti a meleg vért adókat, szünetek alatt az egyén dohányozhat s aki akar kiköphet NÉHA Mi már régóta csak egy pengő jégcsap lelke vagyunk saját kivénhedt mellkasunkba döfve Aki megússza az is könnyelműen közelít a cél felé, ahol odavész a lelke. Néha meg se tudjuk, hogy tegnap elpatkoltunk, a lapokból értesülünk... HIDEG Egy gyermek az aszfaltra gyermeket rajzol De a rajzgyerek fázik Mire rajzol köréje egy angyalt. De a rajzangyal is didereg és akkor egy még nagyobb gyereket rajzol köréje akit, hogy melegben lehessen, újabb angyallal ruház föl amit egy végtelen gyermek ölel körül Ezalatt egy asszony kígyót rajzol a mesélő köré Cseke Gábor fordításai

Román költők