Román költők

RADU MISCHIU
(Sz. 1942, Nagyszeben) A költői név nem takar mást, mint Radu Vasile volt román miniszterelnököt (1998-1999) - civilben közgazdász, kutató -, akinek Echilibru in toate ('Egyensúly mindenekben') c. verseskötete 1999-ben jelent meg a Cartea Romaneasca könyvkiadónál. Hogy mennyi az eseményben az udvariassági gesztus és mennyi a valós érték, azt az idő dönti el. Tény: jeles mai költők, kritikusok dicsérték a teljesítményt.
EGYENSÚLY MINDENEKBEN (Echilibru în toate) A táj felém fordul, kiegyensúlyozódva: onnét, az ormokról, elnézem a fehér fák játékát s lépteimet a parton szétzúzódó virágokhoz igazítom. OLYAN CSEND (Atata liniste) Olyan csend volt a fehér tornyok között és annyi álom a nyitott sebekben. A tisztaszemű kuvikok átdöfték jajukkal a kettéhasadt kárpit hideg csillagait. BÉKE REÁD, OLVASÓ ... (Pacea în tine, cititorule ...) Béke reád, olvasó, Ne szálljon sehol, míg élsz... - Azt mondod, hittél, hogy remélsz? ... Nézz mélyen a szemedbe; tündöklő hazugsága a fénynek. Miért tévelyegsz külső mocsarak forrásai között? Ó, a papucs, a fürdő és rengve a tenger S a hideg csirke hideg füvön! Jöjjön, jöjjön A legpompásabb élvözön: Lökjél meg, ember, lökj fel, szakítsd el énekem; mily nyugodtan eszel! Mit bánod Egy liba is elég Egy toll s egy szófogadó álom! ŐSI NYUGTALANSÁG (Nelinisti stravechi) Nap és árnyék árnyék a napban vizek a holdban hold az ágon ágak a vizen ezüst vizek ezüst virágok föld és virágok Nézz vissza miért vissza?! elöl te vagy?! Sugárvirágok virágsugarak nap az árnyékban árnyék és árnyékok miért kántálók miért magányos hópehely miért a hallgatás miért hallgatsz miért a fájdalom föld csak föld lépések hoznak lépések mennek taposott homok hasított iszap felöltött iszap lépések visznek ahova visznek Sírunk vagy nevetünk sírtunk kacagunk újra mi van most egy világ egy hónap vagy hétfő vagy szerda vagy közepe vége a napnak az évnek életnek kornak Nézz most figyelmesebben, mint tegnap nézz vagy kacagj, kacagj vagy egyél, halj vagy kacagj, Hol van a gondolat vagy a kéz hol a nyugat vagy a cél leselkedik az idő hegyezzétek az ujjakat vagy szátokat sorskagylót rejtsetek hol vannak a karok hova mennek a madarak ágak lengenek madarak ágak ágak szélvihar vihar világ sivatag lassan mozdul a homok? Most sirsz vagy azután? lassan jön a hazugság puszták a városok városok, falvak, kalyibák egy mindig egy mindegy gondolata tettei embereknek embereknek embereknek Tépd a leplet, tépd a fátylat napot árnyat árnyakat a napban holdat felül a harc fény tűnik fel tűnik, tűnik... (Nagy E. József fordításai)

Román költők