Román költők

DINTRE SUTE DE CATARGE Dintre sute de catarge Care lasa malurile, Cite oare le vor sparge Vinturile, valurile? Dintre pasari calatoare Ce strabat paminturile, Cite-o sa le nece oare Valurile, vinturile? De-i goni fie norocul, Fie idealurile, Te urmeaza in tot locul Vinturile, valurile. Nenteles ramine gindul Ce-ti strabate cinturile, Zboara vecinic, inginindu-l, Valurile, vinturile! SZÁZ ÁRBOCBÓL Száz árbocból mely naponta Csendes révből vízre lendül, Hány törik szét, összerontva Vad szelektől, fergetegtül? Vándormadarak hadából, Húzván tájakon keresztül, Tengerek mélyére hány hull Fergetegtől, vad szelektül? A szerencsét hajkurászd, vagy Eszményképeid kövessed, Sujtolási rád találnak Fergetegnek, vad szeleknek. Gondolatod úgysem értik, Mely világol énekedben: Szállj csak ringatózva váltig Vad szelekben, fergetegben! (1961/1974) Jékely Zoltán fordítása SZÁZ ÁRBOC KÖZÜL Száz árboc közül, mely útra Indul s messze fut ki, bátran, Mennyi vész el összezúzva Fergetegben, tengerárban? Hány madár, mely szállni készül, Hogy más tájakig lebegjen, Pusztul el rajszámra végül Tengerárban, fergetegben? Bárhol fuss a vakszerencse Vagy egy ideál nyomában, Föl-le hánykolódol egyre Fergetegben, tengerárban. Verseidben is az eszme Mindörökre érthetetlen - Szellők szárnyán zsong a messze Tengerárban, fergetegben! (1961/1968) Franyó Zoltán fordítása SZÁZ ÁRBOCBÓL Száz árbocból, mely tengernek vág a parttól, vitorlát bont, össze vajon hányat törnek a hullámok, az orkánok? A vándorló madarakból partot érni vajon hány fog, hányat nyelnek el azokból az orkánok, a hullámok? Nem kergethetsz sem szerencsét, sem egy eszmét, sem egy álmot, hogy nyomodat ne kövessék a hullámok, az orkánok. Megérteni sose fogják eszméid, bár versbe zárod, szállnak örökkön, dúdolják az orkánok, a hullámok. (1964) Kányádi Sándor fordítása SZÁZ ÁRBOCBÓL Száz árbocból, mely ködökbe Tűnik messze távolokban, Vajon hány törik majd össze Tengerárban, szélviharban? Száz madárból, mely elindul Hivogató déli tájra, Míg célhoz ér, mennyi pusztul Szálviharba, tengerárba? Szerencséd után szaladva, Vagy ha szép eszmék ragadnak, Egyként útjában maradsz a Tengerárnak, szélviharnak. Meg nem értett eszméd, árván Maradt lelke annyi dalnak, Száll örökre - játszva szárnyán Tengerárnak, szélviharnak. (1955/1966) Kacsó Sándor fordítása

Román költők