virtual

Totem

• • • saját rajzok (manipulációk) • © 2000-2001 Baráth Miklós
http://miki.vze.com/                                barath@go.to

SZÖVEGABSZTRAKCIÓSZÖVEGABSZTRAKCIÓSZÖVEGABSZTRAKCIÓSZÖVEG
ABSZTRAKCIÓSZÖVEGABSZTRAKCIÓSZÖVEGABSZTRAKCIÓSZÖVEGABSZTRA
KCIÓSZÖVEGABSZTRAKCIÓSZÖVEGABSZTRAKCIÓSZÖVEGABSZTRAKCIÓSZÖ
VEGABSZTRAKCIÓSZÖVEGABSZTRAKCIÓSZÖVEGABSZTRAKCIÓSZÖVEGABS
ZTRAKCIÓSZÖVEGABSZTRAKCIÓSZÖVEGABSZTRAKCIÓSZÖVEGABSZTRAKCI
ÓSZÖVEGABSZTRAKCIÓSZÖVEGABSZTRAKCIÓSZÖVEGABSZTRAKCIÓSZÖVE
GABSZTRAKCIÓSZÖVEGABSZTRAKCIÓSZÖVEGABSZTRAKCIÓSZÖVEGABSZT
RAKCIÓSZÖVEGABSZTRAKCIÓSZÖVEGABSZTRAKCIÓSZÖVEGABSZTRAKCIÓ

Igazi, szférikus zaj
    [2003.03.12.]

	“Nem. Látomás. Áthallás. Ázsiai? Nincs erő. Szökési kísérlet. Folytonos pillanat. — Hogy hol van?… Benne, vagy nincs válasz, vagy akármi. De az is lehet, csak sámánhörgés. Feketében; fehérrel; különítetten. Lebegj! A fennsíkon hideg van, de a misztikum tartalmat ad. Az univerzumot geometriára osztva. A magány miatt.”

Evenki sámán

•
	Színes, meg szöveg. Multimédia. És egyáltalán bármi, ami széppé tesz. Mindenki azért csinálja. Gyönyörködtet. Keveri a világot. Hol így, hol úgy. — Nincs mérce.
	A BIZONYTALANSÁG ELEVE BEKALKULÁLTATOTT. Nem is érdemes számítani rá. Idegeket kilazítani, megnyugodni, és hagyni, hogy menjenek a maguk útján. — Máshogy nem lehet bírni. Így is sok… De ez most nem fontos.

	Csak a folyós! Más, minden elkerülésben. Mögötte van, de legalább nem látszik. — A feledékenység. Elalkalmazkodás. Világi lenyomóerő. Pityeg, hangzik vagy látszik… csinálja is! Lehet, hogy tényleg magára lelt a technika ördöge? — Meg kell küzdeni vele! Jöjjön páncélban, fegyverzettel, egyenlő esélyekkel! A bonyolultság jó kihívás. Az ördögi technokrata. A gépember. Tekerje csak a fogaskerekeit. Legalább hallható és látható. Az ember kábítószere. — Ugyan már! — Miért is ne! Van biztos pont? Hát… ki mondja meg az igazat? A vallásalapítók? Á, hát az is virtuális. Némi rendezettség, kevés kiszámíthatóság. Az agy kívánja a magáét. A hülye szórakozni akar. — Könnyed lebegés. 
NE LEGYEN VALÓSÁG! 
NE LEGYEN VALÓSÁG! 
Senki sem hallja meg. Csend van. A hidegben is jól érzi magát. Nem érdekli, hogy a házmester visszaköszön-e. — Erre inni kell! A “hülyé”-nél rondább szó nem jöhet elő! Bujkáljon az elektroncsövek közt! A poros melegben. Sötét is, meg minden. Rizikófaktor stb. Kis gépágyúskodás?!… Száműzettetésre ítélve. Szórakozzon a depresszióval! — Tömör, balos igazodás. Minden úgy születik, ahogy akar. Bármely ezredmásodpercnek hatása van a következőre.

	Kisfekély vagy nagy!… francos fene! Barnul a folyadék… és édesedik. Elegyedik. Nem politizál. Nem gondolkodik, hogy merre tekeredjen. Fogja magát, és kész. Mint valami anyag. A részecskék ütköztetésével melegszik.. — Örül, hogy nem folyik ki. — Valahol itt van a szabályszerűség, de rendre elbújik.

droid

	Tele van méretbeli gonddal, és mindjárt három óra. — Meg fogja szokni. — Gondolod? — Aha. Nincs más lehetősége. Csak akkor versenyezhet, ha életképes. Ezt ő is jól tudja. — Lehet, majd elválik. — De hagyjuk már ezt a kapitalizmust! Jó, van, és kész; de nem kell folyton szembesülni vele. — Nem, nem; inkább a zsargont hagyjuk! Bizonyos rálátással olyan nevetséges. — Hja, az igaz. *** Feljebb jobban tömörít. Ez rossz szembesülés, de legalább még mindig nincs három óra. (Relatíve.) Jön fel ez az érzés a térdből. Térből térdbe. Térbe, egy helybe. Micsoda csalás! Pedig logikus. A távolságra vágyódik az ember, és azt vagy így, vagy úgy szerzi meg. Valóságok közt válogathat. Egyik fizikailag edz, a másik szellemileg. (Ha…) Na, kezdi a lassú mentést. (Visszahat az ördög.) Kis, képlékeny fajankó. Bámulja a csillagokat. Ő sem tud mit kezdeni velük. Lassan kiszkrollozódik. Megy az időben. Hát… téridő; és az, univerzális. Nincs kibúvás, ha ha ha. Jön majd szépen a boldogságtyúk. SZÍNEZZEN. — Még mindig öt perc. Ez egy őrület. Tiszta feszültséget okoz. Mindenhez viszonyít, előre kitalál, mérlegel. Soha semmi végtelen! Bele, bele, bele, kék, piros mutató, tarka számlap. Még jó, hogy csak az egyik felén van osztás. Elérte. Az egyik siet. Egy, kettő, három, négy, öt, hat óra. Fizikailag, pici helyen. Rémes. Mit izélnak itt?!

	Sok-sok képet! V i z u a l i z á l ó d á s é r t. Vizualizálódásért. — Most melyik? — Nem mindegy! Egyik csak próba volt. R é m e s… Droidka! Játékos őrület. Nincs valóság!… A zöld dominál. Bár… mikor hogy. A neonos. Talán mert látványos, hatásos, és kicsit nyugtató. Mint a műtőkben. (Viccesen.) A tehén szereti a zöldet, mégsem jár műtőbe. Simán meghazudtolja az egészet. Nem növelé-hé-hés… — Attól szemlélhető, hogy van keret… Mekkora reklám! Abszolúttá válik. Azaz: akár szabályok. (Kötöttségek. Valamennyi kell.) Betűméret fix. Az anyját! Különben semmi sem lenne. Csak a nagy relatív egyveleg. Ami amúgy is--- az maga. Mit javítgat ez a hülye?! Hát jó, lassan leesnek a határok, kialakul az egész. Önformálja magát. Csak szabadon. LIBERALIZMUS. — Az óra meg itt vészjóslóan elkanyarodott. Rászámol. Vagy megállt? Vagy éppen gyorsult? A cselekvésben, a sebességben, a térben viszonyítható. Ami pedig változik. Akkor hát aZZ ( szándékosan) idő is. (Viszont nyilat kijavította…)

A boldogság kék madara

	Tele van szép csenddel. Majd megfordul, és kezdődik előröl az egész. Valahogy térorientált. Mintha lenne hiányérzet. De ez természetes. A HAJTÓERŐ. Azt mondja a biológiai: “Nagyon ráérsz”. Bemutatja az unalmat. Elfoglalttá teszi. Mindent szervezetten kell csinálni. KÖZÉPSZERŰ. Belebetegszik. Gyűjti az érméket, a fotókat, közben vörösborozik. Bágyad. Mértéktartó és szocialisztikus. Elvtelenül, mert közben irigy. Cifrán fogalmazgat. Színtelen. Fehér vagy átlátszó. — Az hát, különben szórná a fényt szivárványként. (Nem zárványként!) Akadálytalanul megy át rajta minden. Nem rossz, de nem is jó. — Rövid ideig gyönyörködtet. Aztán már nem. Előidézi az étvágyat (a mozgást). Itt a molekulák útját már senki sem tudja követni. A kellemes helyekre kell nézni. Egyéb szabály nincs. Ózon, vagy bolygókék? Miért szép a kék? Mert élet. Mint a zöld. A piros (vér) a hajtóerő. Sárga a talaj. Ennyiből már minden kihozható. — Szépségeszmény. Mind azonos irányban nyáladzva. Ártatlanul, huzalozva. Önkorlátban. A genetikai készlet adott. Vízió, vízió, vízió. Víziló. Víziló vízió. Kék. Inkább liláskék. Kék vízben. Növény most nincs. Kilóg a háta — no meg a feje. Mesterséges. A tó is. (Amúgy nincs.) Jobban fénylik. Teltebb színei vannak. Vágyálomtengerkék. Szabályos, lekerekített körvonalakkal. — Csalósan lopódzik (be) minden. A haladás nem állhat meg. ÉRVÉNYESÜLNI (KELL)! Háromdimenziós programok, háromdimenziós képek, automatikus (idegesítő) javítgatás, színek, fények, formák, textúrák; és akkor még a hangokról nem is beszélve. Ketyeg, megy, működik, nemhiába telik a nap (alvás nélkül). Öröm, sikeresség érzet. Erőszakos “kell”-ek kerülgetése. De hát.. Önösztönző szuggesztió. Csúszik-mászik felfele. Hahaha. Valami csak megindul. Persze, ez csak előzetes VÁRAKOZÁS. rEMÉNYEK. Nem fogja itt a betűket billegtetni — és igen. Ő az erősebb. Következetes. Nem hagyja ki; francos makacs. Hatvanöt százalék. Jelzi térnyerését. A valóban meg a por rakódik, de ez nem is érdekes. Figyelmen kívül marad. Hol az átjárás? (Hol az átjáró?) Egybemosódik. Végtelen egyveleg.

Fantasy2

	Persze, a gyönyörködtetéshez mennyiség is kell. (A változatosság révén.) Jobban felépíthető a világ. Meseország. Megnyugtató a lehetőségek halmaza. — Ebben a műfajban legalább nem kell félni a képmutatástól. Az egész az. Egy kicsit így, egy kicsit úgy, és létrejön valami. — Édességérzet, asszociációs játék. Oda-vissza. Távol a politikától. A jóisten sem álmodhatott volna szebbet. — Ki kell szorítani a fehér alapot.
	Ugyanaz a kód ugyanazt a rendezettséget idézi elő más-más agyakban. Vagy nem? Az egyénnek mégiscsak megvan a sajátossága (előélete, adottsága), hogy különbözőképp dolgozzon fel. Talán csak a hangulati oldalon. A fény (szín), geometria azonos. — Hozzáférés-védelem. Kis kerülő. Ennyi a tanulság. Új idők, több lehetőséggel. — Kommunikáció évszázada. Mindenki információt cserél. A maori meg csak néz. Csodálkozni látszik. Bele is nyúl a szájába.

	Nincs ennél jobb. Aztán jönnek a karácsonyi fények, most meg ez a köd, mint valami plazma.

	“Szappanopera” kifejezés utálat, unalom, a “családsorozat” ellenében. Divat, egymásmajmolás. — Elfordulásnak lehetősége. Minden szép, ami választható. Csábító vacakolás. — Igen, igen, szerencsére nincs tévedhetetlenség. Viktor beszél, nagy, lassú stílusában.
	Az alkotás nem helyettesíthető semmivel. Színkrém.

	Könnyedség nehézség. Vissza a forrásokhoz. Antiszomjúság. Ellenérzettség. Mi az, ami motivál. Nem mondható, hogy “víz”. Hangulati csatornák egymásra hatásában. Összefügg a szerencsétlen. Nincs kényszer. Nem kellene, hogy legyen. Félelmetes — óra rettegésben. Most meg fénylős számlapot mutat, félig hanyatt fekve. Kajánul vigyorog. Tetszeleg. — A lehetőség ott furakodik, szeretne helyzetbe kerülni. Formálhassa más ezt a savanyú, szürke, fáradt világot. Egyéni felelősség; rendezze ki-ki az életét. Ellentmondásban némely vallás tanaival. — És még annak a rendezettsége sem biztos.

Vihar

	Újságszag satöbbi. A rádió “már hatmilló”-t mond. Más szempontból miért hét, miért nem nyolc? — A hamutartótól (magyar) vonatfülkeszag van.

	Újabb elemmel gazdagodott a kínálat: hideg. Az egész olyan… terítő tologatás. — A csirke a húsboltban… fenekéből lógó lábbakkal. Nyaka lyukban, bőr nélkül — fejtelen. Mint rendesen, de rendezetlen.

	Összeállt az elektronikus kép. Minden stimmel érzékszervenként. Jó is. Különösen az audio. Követelmény a minőség. Golyó. Senki sem tudja, csak megfelel. A törvényszerűségek efelé mutatnak, csoda-e, ha az események is arra mennek? — “F”-fel mi kezdhető? Néha kicsi a hely, máskor sok. Igazodik az igazítás az ízléshez. Valami külső normához. — Jó, puha basszusok. Megnyugtatják a fület. — Nem találhatja ki az elvárásokat. A koncepció a nézőben van. Pont, hogy neki megfeleljen Az “elem” nem “elmebeteg”, bármennyire is hasonló a megjelenése. Ilyen, kis különbségeken múlnak a dolgok. Egy időben betiltódott a “dolog” szó használata; túlzottan relatív, nem segíti az eligazodást. — Jöhet a kép!

Bohóc

	Szép, piros a szája, és nem is akárhogy néz. (Nem az a kép.) Kifejező. Mi több, szuggerál. Hatni akar az illetőre. A nézőre, vagy az áhítatra vágyóra. Megadja neki a metafizikait. Jó színei vannak. Az arány, meg eleve. Talán a sorrend. — Szomjúság, éberség. Innen a létezés. Vágy van. Miért óhajtja az összes teória megszabadítani az embert a vágyakozástól; hiszen ez az egy jelenti igazán az életet. Nem vágyódik - nem él? Most öntudatos, önuralmas vagy élettelen? Eljutott vagy hátra maradt? Vágyakozás - konfliktus. Igen, de ez az ára. Máskülönben mi? Csak szendergés? És? Artikulálja magát vagy ne? — Maszatos tojás. — Legalább ötven kép belemegy, és akkor még a tömörítés. Vagy legyen pont ötven, aztán annyi? Jó ez a 3D-s jelleg. Tiszta, műfaji KÉPzelegtetés.

	Gépakarat, belső jókedv-kikényszerülés. Egymásbafonódottság, koloncolódás. Brr… Aktívabban, aktívabban! — Valami van a levegőben, ami árt az elmének. A papírpohár ázik, szivárogtatja ki az italt. — Sétálómagnó blokkolja a környezetet. — A chilis kechup karriert csinált. Mégsem mondható, hogy erőspaprikás paradicsomszósz. Nem internacionális. — Legfelsőbb értékmérő a boldogság megléte. Mindegy az aktivitás-passzivitás súlyozódása. A követelmény belül van, a világ visszatükröződésében.

••

Michelangelo

	Copy URL — Ilyenekre kell válaszolni mostanában. Kapcsolatok vagy nem? Site vagy nem? Térben vagy nem?
	A gyerek gyerekesen beszél, nehézségekkel. — Gyönyörű rajz. Ember néz, és szép, és kész. Szép, szép, szép. Semmi erőlködés; a forma, a báj — a művész belső eszménye. Szubjektivizál. Nő profilból, vöröses kréta vagy ilyesmi. Csinos fülbevaló. Az arcél mindennél többet mond.
	A felnőttek is infantilisek. Illetve azok csak. Fáradtak. — Van egy tiszta forrás: Gustav Klimt. Piros-arany kecsesség.

	Majd csak valami… végtére, mindenre van recept. Keveredhessenek a dolgok. A kontraszt végett. A másmilyenségek emelődjenek ki, váljanak összehasonlíthatóvá! Relativizálódjanak!

	Mintha itt lenne, csak el kellene kapni. — Trópusi növényzet, aztán kiszáradt fák. Jellegzetes ázsiai papucs. Fatelep darukkal. Vízparti szállítóeszközök: teherautó, hajó. — — A reklám szokványos; kellemesítő eszközök, szolgáltatások, egészséges ételek a gyors élet kiszolgálásában. — Idegesen, fizikailag. — — MEKONG. Van ott vízi erőmű is. Vagy csak gát? Emberek szegényen, bájosan. A szobrok leszármazottai. Jó, gyűrött az arcuk — az idősebbeknek. Víz a lételem. — Kambodzsa csodálatos; kár, hogy a politika megfertőzte. — — Kiszenvedett, megvárta a halálát, aztán máshol új életet kezdett.

Angkor

	Kék rovátkák; változatosak, ezer formát mutatnak. Akár az EEG. Üzenet.
	Építőjáték. Egyik elemnek ez, a másiknak az a jellemzője. — A bemondónő nem törődik önmaga degradálásával. — Mindenhez külön szabály — kell vagy tartozik, amely nélkül nehezen alkalmazható (tudatosan). — Öregkorukra nyalatják a testüket élvezeti szerekkel.

	Igen, igen, “okosakat” mondasz. Kisbabád mellett megtanulod az élet bölcsességeit. — Egyetemisták érdeklődést mutatnak. Milyen összefüggésbe kellene ezt hozni?… — Idő után már minden más… — Formamondatok, sémák. Sémanisztikusak. Sámánok. Ázsiaiak. Jurtában. — Félgömbszerűek, geometriai díszítésekkel. Kovácsoltvas koronával maszatosan, elmélyülten. Bent, a tűz fényénél a szellemek, a fennsík szélsüvítő magányában. Vadlovak. — Szép kisgyerekek; kerek képűek, pirosak, és vékony a szemük. A sok ruhától gombócok. Kutyákkal, kecskékkel játszanak. — — Öregapa tintatartója megnyugvást ad. Régi, és a múltba vezet. Becsületes ember volt.

Maszk

Az optimizmus kérdése mindenhonnan más. Aki hisz benne, próbálja ki az összes perspektívát. Hitélet?!…

	A fantázia is emberszerű. Embernek univerzuma: emberuniverzum. Van két szem, kéz, láb stb. Csak ebben gondolkodik. Akár az istenek. Néhol furcsák, antropomorfak.

	Fénylik a tinta, aztán eltűnik. Erre fejlesztették ki. Gyorsan párolgó. — — Kötött, egyszeri szerep. (Nem “szerda”!) A kék is szép. Ilyen világosan, ilyen összefüggésben. Jót tesz az afrikai textúrának. Nemhiába… Van, hogy összejön, van, hogy nem. Nehéz kitalálni, mi mitől fejlődik. Valami hupogás hallatszott. Semmi gond. Előjönnek az azonos szavak. Francos kikényszerülésben. — Mint valami köntös, szertartásruha (kilógó lábakkal); közben arc. Afrikában mindig is kellemes színek voltak. Hozzáadott érték. Nem léghajó. Lement az idejük. Szépek lehettek. Gépkorszak-diadal. Önrombolás. — Fázó kezek. Kilógnak. Ezek is. A végtagok olyanok. Mindig kijjebb vannak. A test felderítői. Előreküldöttek. Meghatalmazottak. Az agy nyugisságában hátrébb van. Van esze… Mit kockáztasson! — Képernyőre rajzolt valóság. Lehet elmerülni benne. Ez jut a modern embernek. Ha egyáltalán az. QWERTYUIOP — frontoldal. Meghatározó sorozat. — Vasszagú. Akár a kulcscsomó. Lehet, hogy szintetikus. Vagy hasonló. Aztán csak az elme téved. Ő is lazalogikás; pontosabban csak az. A neonzöld meg olyan leolvasós. A fekete háttérben jól érvényesül. Kellenek ilyen összefüggések is. Nem mindig jön be a szerénység. — Megfáradtak, kiégtek. Gonoszak. Kérgesek. Hemperegnek a helyzetükben. — Jó Balaton, sportrepülőkkel. Beberregik a levegőt — kellemes, mély hanggal. Amikor meleg van. Tág a látótér. Zöldben, kékben, csillogásban. — Ez a gyönyörű inka szobor!... Érdekes arcél, haj. — Háromszor ennyi. A dinamizmus megvan. Hatvanvalahány perc. Sok idő után jó hallgatni. A kék már sehol. Egy csomó minden elmegy, és egy csomó minden megjön — szerencsére. Kellemes törlés lehetőség. PLAY Forró csoki. És tényleg melegen. Valami átható vonzódásféle. — Helyesírás káprázás. — Jó, hogy van biztonsági őr, legalább szeszszagú a helység.

Fantasy

	Teljes szintézis.

	Lexikonok gyönyörűsége. Rengeteg adat. — Mi mindent hozott már létre az ember!… Feltölti a szemlélése. Nincs az a látogató, aki ne ámulna. Változatosság képben, szövegben. Audio, videó, animáció. Interaktivitás.

	Víz úgy döntött, eláraszt mindent. (Jön a levegőből.) Elemien. — Hülye Vadász utáni futás sárfröccsöket eredményezett. Klimt-szerű arany berakások — a nadrágon. A művészet mindent széppé tesz. — Értékválság — amúgy, ha gondolkodni kell a viszonyuláson.

	Kulcstartó legurul, cipő beázik, szomszéd fúr; ilyenek, önjellemzésükben. A zene jó, hörgős; viszonzásra talál. Kellemesen destruktív. — Anita rajzolata, fehér alapon fekete vonalak, virágszerűen kanyarogva, csigában és sugározva. Leköti a figyelmet. — A telefon sugározza (vizuálisan) a levél érkezettséget, ami meg nyugtalanságot sugall. (És nem Chagall!) Mindenhol, minden igényli a figyelmet. Magamutogatók. Ma mindenki karriert akar csinálni. — Szépen jönnek a betűk egymás után. Érdekes nézni őket. Fel-felvillannak a semmiből. A helytelenek csak pillanatra. Varázslat. Ilyenkor karácsonytáján. Vesznek-adnak ajándékot, aztán tovább… ennyi. — Befelé a fogadalommal. Állj ki magad mellett!

Teszt

	Tibi bután tud nézni. Áll a szemüvegében, bajuszával, meglehetős testsúlyával. Mereven, stabilan, mint egy megrettent, afrikai, óriásrágcsáló. Nem akar lemaradni semmiről. Tájékozódottságra vágyik. (Nem tajtékozódottságra!) Szorosan, négy emelet kulturális közegében. Csak megfelelő. (Megfelel ő). — — Legyen mindenki hűséges magához! Az a leghitelesebb. Törje szét a hamis ábrándokat. Kakaóval jobb a cappucino. Vagy fene… hol így, hol úgy. Nem érdemes szabályokat felállítani. Páran belebuktak. A kaotizmus is veszélyes lehet, de a véletlen kizárása is. És ez nem csak filozófiai. — Minden a helyén van. Bármi megtörténhet, és senki nem vonhatja kétségbe. — Zúg a fej, és az ital tényleg melegít. Anitacsavar, telefon, fejhallgató, négyzetes papírfecnik, -zsebkendők. Rendetlenségben. Fehér, fekete, sárga. Kontrasztos. Jól megválasztották a magukét. Nyugisan heverésznek, ami ellenlábasa az érvényesülésnek. A fejhallgató zsinórja keveredik a képernyővédő elektrosztatikus levezetőjével és az egér farkával. Gusztustalan. Színek, méretek egyvelege. Szürke-fekete. — Az érzelem mindig a gyengék mellett áll. Természettől eredő kiegyensúlyozottság. Végérvényesen senkit sem lehet eltávolítani. Hozzájárul az egészségességhez, a genetikai frissességhez. Változatlanság - deviancia.

Fantasy3

	Lakótelepi idiotizmus: a hidegvíz melegebb, mint a melegvíz. — Szép ez az egész. Legyen mérce. Megadja az értéket. A fénylő, barna golyóival. A mai igények másmilyenek, de nem távolodhatnak el a múlttól. Mindenben ott lapul a forrás, az alap, a megelőző. “Egyik réteg a másikon.” Ha nincs kezdet, nincs folytatás. — — Beindul, hogy kikapcsolhasson.

	Kultusz, művészet, természetfeletti. Meseszerűség. Képzelet, vágy. — A pápánál járt egy szélsőjobboldali politikus; ennyire nem számít a logika. Nem is erről szól.

	Egész életében meg akarta írni, aztán meghalt. A világ nem olyan szolidáris, hogy helyette megtegye. Az érzékenység kiszorítja a versenyszellemet. — Afro; szép formájú fej, stílus. — Mint az idő; folytonos változásban. — Bezártság, figyelemelterelés. — Mi lesz a jövő emberével? Elsorvad az információs csatornában. Itt senkit nem érdekel, hogy Jézus visszatér-e vagy sem. A lényeg, hogy az élet elteljen. Ha kell, reményben. Tudják a túlélés mesterségét. Tityegnek-totyognak, táncolnak a dobokra, és kész. A civilizáció meg rohan, és nem képes felfogni egy-kétszáz évet.

Micsoda társaság!

	A többségben van gyűlölet akkor is, ha ez kirekesztéssel jár. Érzéshiány, színtelenség. — Az egyformaságot meg lehet unni. — Gyönyörködtet vagy nem? Miró. Micsoda szabadság!… Se forma, se szín, se isten, se ember…
	Rohadt óra! Nem is olyan jó a szék. Semmi. Magány. Igaza volt az Attilának: “…mert személytelen”. — Mégsem olyan hülye. Elfogadta. Ez már az ő dolga. Gondozza a kis kertjét! Röfögje az álmait!

	A Térben. Lehet, nem kellene túlmisztifikálni. Gyakorlatias helye is megvan. Szűkebb lett a világ; elmossa a határokat; információban meg tágul. — Hallgass Marilyn Mansont, és nézz Mirót!

	Ipari, szénmonoxid szag — hideg. Nedves, nyirkos, sötét állapot. Könyörtelen jövés-menés. Szatyrokkal vagy akárhogy. Mereven, céltudatosan. Inkább belenyugodva. Életösztön; létérdek. Szociokulturális felismerés. A gyerek vinnyog; kell a pénz. Jön a karácsony. A régi pártegerek meg bujkálnak valahol… az ingatlanaik közt.
	Kénytelen-kelletlen beállítás mizéria. S e t  U p. Mindenki a maga igénye szerint. Ilyen, meg olyan viszontválaszok. Kivárhatatlan.
	Már berregnek az autók. — Hol van még a vége!?… Érdemes óvakodni. Az alap-végrehajtási idő meg egyre rövidül… — Az egész olyan távolinak tűnik!… Hazudós. (… vagy téved.) “1  p e r c”!?… — Inkább hidratáló. — Gépfüggőség.

	Mi van szebb Botticelli Vénuszánál!?…

Akármi

	Félmilliós akármi, kultúra meg ritkábban. Mindegy, itt a marketing dönt. Hitelintézmény. Legális mágia. Bankár volt, aki kitalálta. És ez ott kezdődhetett, ahol az ember felhalmozott; akár terményt, akár elejtett állatot. Volt mivel gazdálkodnia. Mert mindig adódik, aki igénybe veszi. A manőver mindkét félnek jó. — Lágy, aranyló tónusa. Döbbenet? — A lidérces látomás. — Oly távoli, és oly közeli. A hétköznapokban nem jelennek meg. Éhség. Szájtátásra késztetés. A formák, a szereplők, az események sokasága. — — Jelentőségteljesen, vékony lábakkal. — — És ez az egész együtt jó — ahogy van. Az újak, a régiek. A hatás hol az egyikből, hol a másikból jön. — — Mesterséges, műanyagszerű hanglejtés. Unalmas. Fanyar, elárulós mosoly. Köd-vész. Finnyásság vagy mi, nem is érdekes. — Közös felelősség.

	Mind ugyanazt rágja, ugyanazt panaszolja. Önmaguk okai. Legyen tetszés és nem tetszés. “Okosak.” Lágy, kellemes, felületes beszéd. Dö, dö, dö, dö… Kör-nye-ze-ti ag-go-da-lom.~~~

	A földben mászkáló rágcsáló, a vakondok jó fickó. Simán a sűrűbb közeget választja; még télen is. Keresztül-kasul. Mintha csak fent járkálna. Élvezi azt a létet. Semmi nem érdekli: politika, járda, időjárás. A homo sapiens egy ilyen. Gondolkodik, gondolkodik, de azért a saját hátrányára nem. Gonosz, képmutató; azért olyan sikeres. — Miközben zöld. Északi tenger igen, atom nem. Gyerek igen, olaj nem.

Pillangó

	Akárha feldobhatja a lábát is, nincs semmi probléma, a lány megy tovább, gyorsan akklimatizálódik. — Az egész plasztikszerű. — Hajlik le a szemhéj. Távozik a meseország… vagy éppen jön elő. Csúsznak-másznak a terek. Vagy bármi, bárhol, bárkivel. A közeget úgy kapta meg, mint a tudatot. Van, és kész. — Majd még lesz. A szomjúság itatja magát. Mérleggel mérlegel. Nincs alternatíva: a több étel több súllyal jár. Hiába a kolorisztika. (Koleszterinke.)
	Sárgás vagy zöldes fény!?… Csak érzékelésként. Téli, déli. Alvatlanságkábítószer. — Időnként elvesznek a levelek. Nem lehet tudni, miért. Vörös vagy narancssárga rózsa. Hallucináció. Hanglátomás. (Nem állomás!) Halak, gémkapocs, villa. — Mi lesz ebből, ha meghonosodik? Régi, ódon falak. Olyan, cipészüzletféle. — Már csak sistereg. A végét jelzi. Aztán jön egy csattanás…

	Riadt, viaszos arcú, fenyőfát visz. Egyebek idegesen válogatják a narancsot — pedig szép színe van. Schiele börtönös esete. (Fogda.) Egyetlen fény. — Nem tudomást venni róla! Minden tél egy újabb próbatétel. A kereskedelemben meg lehet tanulni, a jókívánság üres szócséplés. A felismerés felelősség. — Reklámátszövöttség. — Csípős hideg, hó meg ilyenek. Kínlódásféle.

•••

	Afrikai vándorgnú bégetés hangot ad a gyomor.

	Porcelánpornó. Még kap tíz percet. Ünnepek alatt milyen műsorok mehetnek?… — Ünnepszerűek. Gondoljon mindenki ugyanarra. Bálna merül a vízbe. Hempereg saját közegében. Vagy százan néznek a seggébe. Feljön-e? Izgalom — mondja a tag. Máshol masíroznak, civilben, elszántan, fegyverrel. Autó ég, rendőrök hátratett kézzel. A focirajongók őrjöngenék. — Szendró, papírzacskó, városi élet, mindennapok. Illuzórikus zene a háttérben. Megint kaja, ezúttal fűben. Romanticista. — A nő rikácsol olasz szinkronnal. Hang nélkül jobb. — Sárgásbarna fák a kanyon falán.
	Valahová elkúszott a kellemes érzés.

Madárember

	Mégiscsak a mesterségesben jobb. Melegebb is. Több, mint amit a gép kinyom. A különböző hullámhosszú visszaverődés. Alig hagy szóközt; megtévesztő. Képzőművészet is, kultusz is? Negyvenezer éve… Keletről jöttek.

	Elszállingózott az örökkévalóságba. Fájdalmas, mint minden elmúlás. Pláne, ha nem maradt utána semmi. Örök rettegésben. Nyomvonal, vagy mi? Tulajdonképpen rendszer. Elmélet, folyamat, mechanizmus. Ok-okozat.
	Miért jönnének ki egymással? A drót véletlenül lenyomja az “Enter”-t.
	Vajon egy UFO-ra miként hatna Botticelli Vénusza? Gyönyörködtetné, vagy tarkaságnak tartaná? — Egyszer eljön az idő, számot kell adnia.
	Hol vannak az eltűnt népek? Az inkák, a mayák?… A madáremberek megmaradtak. — Dacosan, büszkén; rémítve a szellemeket. Számjegyekké válnak. Az ismeretben ma már csak az antropológusok fürösznek. — Nincs nagyobb csoda, mint a kialakulás. Folyamatos átmenet bárhonnan, bármibe.

Africa

	Legyen saját misztikum!

	Földgolyóoptimizmus. Semmi sem elég szórakoztató, semmi sem elég érdekes. — — Mindenhol Jézusos film. Még jó, hogy az időjárás-jelentésbe nem lopódzott be.

	Pár perc alvás, és bankrablóként az álomban. — Undorodva a repceolajtól — pedig nem is.

	Fekete írás, kékkel satírozva; kacér, meseszerű csavarok az “S”-ben. — Eszközök kopnak, jótékonyan végzik a dolgukat; újak jönnek, megférnek a régiekkel. — Építkezés — valahol elégedettséget vált ki. — Hűtlenség a forrásokhoz. Közel-keleti harciasság. — Kábult agy révedezik. — Színi gyakorlat. Hétköznapi túlélés. Valamikori kisteherautó-vezető. Házasságeszménykép. Válogatásban. — Szőni kell. — Pénzért megy a kedvesség. Borravaló mérlegelés; inkább elmarad, jobban megfér a belsővel. — — Kechuppal motorkenőolaj helyett.

	Legyünk sokan, mert akkor nem leszünk kevesen — gondolják. — A város vegyes; ünnep köztes, rissz-rossz ruhák, a virágboltos temetési koszorúkat készít. Párás, nedves enyhe idő — amikor a halott földbe kerül. Az áruházban a fiatal biztonsági őr pocakosabb; felvette a karácsonyi ételnyomot. Mindenki tesz-vesz. Vissza még a szilveszteri kényszeredett kifordulhatnék. Gond és várakozás. Nagy nehezen az emberek józanabbá válnak. Kellemes és boldog helyett, gyötrelmes és boldogtalan. A halottak halnak, ilyenkor még inkább – önkézzel. Színlelt összetartás. “Nem szeretem”-ek válnak át “szeretem”-ekké — ideiglenesen. Mindenki furcsálkodik. Idegesen, bénán, tehetetlenül, gyerekesen. Legnagyszerűbb semmi. Étel, ital, színek. Közügyek? — Kalács!

Buddhism

	Megyeget az élet. A bölcselődés lassan érik. Önelemzés. (Elkerülhetetlen.) Az intelligencia kívülről is látszik. — A fáradtság egyensúlyzavart okoz. Öregkor próbálgatás. Tiszta formák, kifejező arc. Keleti… nyitottság. (Úgy-ahogy.) Az is valami, szemben a nyugat kultuszfanatizmusával. Ha szép, akkor már minden mindegy. Szóljon arról, ami. A lemezegység kínlódik, számolja a bájtokat. Egyelőre nincs erkölcsi felelőssége. Ülve alvás. Modern gépkorszak. Emberek jönnek-mennek — dróton.
	Csak a nagy tájékozódásban nehogy szem elől tévesszék magukat.

	Semmi, semmi, és mindenki szigetelődik. Telis-tele előítéletekkel, hamis önképekkel. Jön a negatív időszak. — Tetovált háromgyerekoptimizmusban. “Az átlagnál jobban élünk… csak megy az idő... kétévente jöttek a gyerekek…”
	Nem könnyű lezárni egy időszakot. (Lerázni.) Lassan a füzet is tele. Valaki okos. Sustorog. Mintha lenne jelentősége.

	A szociális nevelőnő, vagy ki, szemetel. Bunkó, mint bárki. Ilyen szakra ment kizárásos alapon. — Megtalálta munkája értelmét. Lett egy gyerek is.

	Szilveszteri természetes (azaz: természetellenes), erőltetetlen közöny. Adni az ünnepnek! — Meghalt, van kabát. Magyar egzisztenciatúra — mindegy…
	Akár egy cyberesztéta. Viszont, viszont; boldog új éves anyátok! — Keserített élet.
	Gyomorhang, lejjebb és lejjebb. — Legalább rondákat ne olvassanak. Megvan az elvi állásfoglalásuk. Erkölcsileg. Jól kiváltották magukat. — Vízszerű. Erőlködjön! Az elektronikával nem fér össze. Új élményt ad. Puhány világ! Bágyadt környezetvédő mondja: pesszimizmus. Ne legyen semmi rossz, csak jó! Mára hatmilliárdosra bizonyította életképességét. Oroszlán nézi a kerítést Afrikában, és nem érti az egészet.

genet-X

	Hülye. El ne veszítse az eszét!… Mit rajong a vacakért!? Olvasni, olvasni! Korábbi állapotnak a kedvező hatása.

	Az egyre jobban ragyogó kép, hirtelen negatívban. Mutatja gonosz arcát. — Beszerezni a télirevalót, a cigit, gyufát! Mérsékeltégövi előrelátás. Darwini alkalmazkodás. Tűzbarátság. Hátha jön egy farkas.
	Ünnep utáni lehetetlenségérzet. Az abnormálisból a normálisba. Nem is tudni, miért fontos. — Drót foglalt; jönnek hazafelé a páciensek. Amúgy hétvégi nyáladzás. A giccs meg mindenhonnan tör. Résen kell lenni. — Félelemmel teli képzelt hallás. Magány. Mint modern. Valósan betokozódva. Amúgy nem. Szimbólumok. Érzésvilág — közvetítők. Mindenki kényelmes és rettegő. MEGVÁLTOZNI!
	A KELLEMES UTÁN A LAGYMATAG JÖN. Döntési helyzetben. Déjá vu. Szürrealizmus vagy akármi. — Ki-ki hogy utálhatja a saját népzenéjét! Földhöz kötöttnek érezheti magát. Együgyűnek. Bármelyik csak az összehasonlításban érdekes. — Teljesen elvi ez a tíz óra. Ha nem működik, nincs. — Torokégés. Téli probléma. Már majd’ a közepén. Akadékoskodó. — A végén már nem hittek semmiben, befeküdtek a sírjukba. Bizonyítás?… Akkorra már az sem fontos. Az “alapigazság”: a lét, nemlét.

Szemlélődés

	Sajnálat, mert szenved a saját személyiségzavarában. Elfogadottan sokkal szebb. ELŐÍTÉLET MENTESSÉG. — — Akik Modiglianitól portrét kértek, nem lehettek hülyegyerekek. Tudták, átviszi őket az utókorba. Tettek a formai hagyományokra.
	Miró meghatározta a szépségeszményt. Száz évvel ezelőtt felállította a mércét.

••••
	Meleg-hideg, álomkényszer-bénultság. 01:11 És ha?!… Lemegy a zene… Valami éberállapot… Tinta, notesz, ágy. Telefonjelzéshang. Megigézettség, fanatizmus, fejfájáskészülék, mértéktartó képeslapokat küldve. Óraöv — bőr. Lesz ennek jó vége! Talán fogai sincsenek?!…

	Zöldebb fenyőfák; hamarabb dobják el vagy gyorsabb a szállítás. Ünnep, áhítat jön-megy. Mocsok marad. Kultúra, tradíció, szokások, akármi. Társasági lekényszerülés. — Kezdetben minden szürke és savanyú. Idővel kellemes megmérhetőség. EGYENSÚLY. Kapcsolati pont. — Máskor, máshol bugyognak. A közegben. Direkt indukcióban. Személyes kontaktusban. A kép azonnal kialakul, szubjektívvé válik. — — CSAK LEGYEN SOROS PORT. VAGY BÁRMILYEN. MODEM VAGY DEKÓDOLÓ, SZERVER. ÉS ÁRAM — SZOLGÁLTATÁS, MEG MINDENFÉLE.

Álom

	Kicselezés; talán nem is az. Józan, normális eljárás, a cél mégiscsak a működés. — — Ki tudja a nagy alapigazságokat? Mi meddig tart, és van-e értelme? — Egyéni vagy társas boldogulás? — Az utókor rágódik, de annak sincs nagy jelentősége. Keresi a kapcsolódási pontokat. Nem csinál egyebet, mint a maga lehetőségei szerint él. Az elbizakodottat mértéktartásra tanítja. Minél nagyobb, annál többet veszít. — Orsi mondta, minek az egész, ha a Nap úgyis elnyel minket? — A végtelenségre játszott volna fiatal fejével?

Bizonytalan jövő

	Rettegés. Idő megy, hozza a változást. Nem súgja meg, mi lesz az előjel. Meglepetésnek szánja. Be az álomba és ki onnan. Érzékeny felületek. Közegváltás. Elalvás, felébredés. Más-más normák. Szűkösség ösztönzés. — Kell találni egy limitet! Minden után ott a kiábrándító következő cselekvés. Egy-egy sziget. Kis pihenés. Olyan… érzetféle. Betegség vagy mi? Csavarodás, émelygés. Legalább feljönnek az emlékképek! Jó öregnek lenni. — Nincs semmi. Mintha kábulat lenne. Hol is kezdődött?… És mi ez az egész? Kívülről vagy belülről? Megfogni, lerázni! Képek, elvacakolás, időhúzás, pótcselekvés, kerülőút. Kijön vagy nem? — Lopott idő és nyereség. Egyszer valaki benyújtja a számlát. Rémes dögök. A nyár elmúlt. Rohadt kórság. Minden jóra fordul. — Ez is emberi… Emocionális. Szétlapított fenékkel.

	Bejáródó, nehezen mozgó csontok. Rohadt rohadás. Csodálkoztok? Óriási táplálkozógépek. Ünnepmániások. — Arcra kiülő vérnyomásprobléma, alkoholizmus. Hajszálér tágasság. Kopott sárgásság. Kínai írásmód. — Dióevés antiidiótizmusban. Január 6.-áig tartja a karácsonyfát. “Idegek” — mondja a másik. — Biztosan másnapos. — Mikor nyögi ki a kölcsönpénz kérdését? — A tárgyak nem tudják, mekkora szamarak birtokolják őket.
	Nincs (meg) semminek a keresztmetszete. A vizsgálódások között szürke anyag. Se fel, se le. Belső felelősség. — Megvan! Mindenből sokat! Étel, ital, ruha. Történésért. 

Galaktikus halo

	Mocskos fanyalgó dögök. (— Ami az elhullott állatokat illeti.) Bomlik az egykor volt testük, romlik a mosolyuk. Gyorsan változó élet: ki kinek a tápláléka?
	Lázadás! Színben, formában, hangban. — Dinamizmus! — Átértelmezi. Nem is volt olyan óvatos. A felemás szemű portréi. Ellentétek. Élet bágyadt kompozícióban. Hosszúkás, szimbolikus arc, kicsi száj, rövid haj, szép színek. — Drogok hatása. Idealizált, belső fény. Látás és látás… — — A banánfát épp akkorára növesztik.
	Még jó, ha pillanatig vannak értékek.
	A hibákat is a szerző követi el. Jó helyen van, hozzátartozik. Madárdal. Elénekelik a délelőttöt. 
	Nem. Látomás. Áthallás. Ázsiai? Nincs erő. Szökési kísérlet. Folytonos pillanat. — Hogy hol van?… Benne, vagy nincs válasz, vagy akármi. De az is lehet, csak sámánhörgés. Feketében; fehérrel; különítetten. Lebegj! A fennsíkon hideg van, de a misztikum tartalmat ad. Az univerzumot geometriára osztva. A magány miatt.

	Utánozni minek? Legfeljebb próbálgatni. Szemes dolgok. — Betegség furakodik. Ragaszkodós. Maradna.
	Messze a természettől, 200-as C-vitamin didaktikai szempontból. Vízmelegítés, por1, por2, 4 édesítőtabletta, 2 gyógyszer. Víz ráönt, elkever, fogyaszt.

Piros

	Jól felhizlalta két gyerekét. — A sámánoknak nehezen lehet utánajárni. “Amerika népei” is bevándorolnak. Címkék számokkal. Elírás: “dél Amerika” helyett “dél-Afrika”. Nem is bevándorlás volt, hanem szétszéledés. A kezdet nem folytatás. — Európa nem bírta elviselni, hogy nem első. Azok meg nem tudták, hogy mekkora utat fognak bejárni.
	A maga személyével ki-ki gazdálkodhat; adja vagy nem. Önfontosságúak; mindenki más szolgálná ki őket. Helyzetben az üzenet.
	Kellemes metróhang — illúzió. Fény, neon. — Folklór két város közt. Bajuszos, gazdálkodó vidék. Áthalad, időnként fel-le szállnak, a célállomásutazó néz. Amaz nem foglalkozik vele, tereferél, vígad. Mártózik. — Hegyek; inkább csak dombok, sík területek, gazdasági épületek — kis, pusztulat. — — Rádióvinnyogás. Mindenki összemérhető. — Lázas fázásérzés. Nincs közöny! — Buddhisták vagy sámánisták — akik még nem tértek át a kommunista hitre. — Szegény mongol-orosz határvidék. —Testfesték. Szép műfaj az antropológia. — Jókora adagot hasít ki a térből. Százvalahány kiló. Gömbforma, zagyva beszéd, neogótikus paraszt, négyzetes szemüveg, körlap fej. Op Art.
	Nem nagyon lehet látni, sejthetőek a formák — néha fatörzsek. — A régi, téli estéken az öregeknél: koncentrált meleg, ablakon hó, cinege eszi a szalonnát. Út menti, bágyadt lámpafények, kutyák — néha-néha. Fénylő jég.

	Hangosabban kellene. A sámánokat is dobok viszik transzba. Más létforma. Tradíciók, természeti eredet. Milyen jó lehetett!… Felhevült mozdulatok a sátorban… játék parázzsal. Életfa!… Kozmológiai világkép. És a lelki jelenségek.--- Mind óriási tapasztalat eredménye. Aztán sík területen belemártózni a kereszténységbe. Önazonosság-fosztottság. — Egyel több csont. A természet játékai középpontban. Stabilan kezelték a tudattágító anyagokat. Önirányításukban, kötelességként.

Kultusz

	Vérre megy. Van olyan hang, ami kijön. (Máskor nem.) Kérdés, kérdés. Kretének. Előhozakodik, megformálja magát. Neki arra van indíttatása. A Front 242-t biztos szereti. Ősi felföld és a mai problémák. Ideges zagyvaság. Mások a normák. Lótusznövény. Nem tudni mire jó. Nem távolodott el? Atomizált őrjöngéstenger. Rohad, rohan.

	Mintha robbanna. Gyorsított felvétel. Minden visszakerül a talajba vagy egyes gyomrokba. A kötöttségek bomlanak, és kész. Máris megy ezerfelé. — Kívülről kapott folyamat. Mozgás. Irányban tartás. — Eltűnt. — Az egyén erős? Próbálja ki a halált! Elfogy a tudománya. — Fémszínű balta. Bonyolult felületek, struktúrák. Más élet? A házmester többet tud, mint Leonardo? Alulmúlja magát. Ahol bizonyítani kellene, ott nem tud. Nem léphet ki a bőréből — szerencsétlen. Eszményképekkel. Csak. Szférikus zene. Nincs sok idő. Római számok. Szépek, vésettek. Cappuccino. Néha jó, máskor rossz. Tintakék. Nem volt a listában. Hiányérzet. Örökös kielégületlenség.
	Közvetlen élmények, makacs ragaszkodásféle. Morális szájbarágás. Ezer éve. Önbizalomhiány. Elszökött mentés. Múlt, jelen. Minden változik. Öt perc. Indulat vagy nem? Sámánextatikus. Sámánextatikus. Sámánextatikus…

Világ

	A világ leábrázolja a csúnyát, a rosszat. Neki mindegy. Legfeljebb az ember válogat, hogy mit minek tekint. — A halál nem egy közömbös állapot. Nagy nyugodtság.
	Fű, meg hegyek. — Betelepítette az egész bolygót, aztán elkülönült — a feltételeknek megfelelően. Egyénileg kissé alkoholista volt, festegetett. Mindent egyesített. Formát, fantáziát, szépséget. — — Jó, kövér kontinens. Mongóliával a közepén. Milyen jó azoknak, akiknek a metafizika nem a tévéből jön!… Felveszi a koronát, a dobot, és indul. — — Éles, magas hang, erős ritmus. Elektronikus összetevők.
	Az értelmesebb kiszorítja a durvábbat? A szobrok maradtak. Kivágták az összes fát, nem volt többé szoborgörgetés. Vissza a földbe. Lejárt az idő. — Az eszkimók part menti népek, és ez alól nem tesznek kivételt. Szakosodtak; a fókák és a medvék nagy “örömére”.
	A dalai láma toleráns, mindig vigyorog, de a kínai megszállást nem köszöni meg.

	Gonosz környezet. Megkopott szavak. Minden üres, és hátfájós. Talán nincs is fejlődés. Szellemi gnómizmus.

Totem-zöldség

	Formák, szemgolyók, ívek. Felületek. Magasztos, néma jelek. Kanyargó, sötét festék. Távolság. Betűelrendezés — neuron. Folyamat.
	Se hosszú, se rövid csigavonal. Az ősember, amikor mást nem csinálhatott, körbeköpködte a kezét. Életrajzot írt. Otthonossá tette a világot.
	A Hangya szorgalmas, minden nap elmegy borért. Mereven megtartja a járdák vonulatát; készül a halálra. Kell egy kis mozgás.
	Járomcsontok, meg ilyenek. Tudtak valamit. Ott nem volt se orvos, se intézmény, semmi, csak a hagyomány és ők. Meg kellett oldaniuk a világ rejtélyét… — — Mi volt Jézusban a pláne? — Az idealizmus.

	Ráhúzzák testük bőrét az ételre (életre). Savanyú izzadtságszagúak.

	Járdán, sietve, bármelyik ország, bármely városában. Öncélirányban. A haladás jóleső érzésével.
	Vallási termékeket értékesítő prospektus; színes, kelet-európai, posztkommunista, későbizánci…
	Megéli, elmondja, visszaigazolja.

	Sehol nincsenek csodák. Szép, realisztikus élet. A fejfájás is elő-előjön. Minden ciklikus. “Állandó rítusok.” — Tarkaruhaszegénység. Gyűröttarcúság. Kényszeres cselekvésbénulás. Nem, nem… nem kell mindenhez zene. Azt, ami van! A közeget. Az embereket, a viszonyokat, a reakciókat. Fejezze ki magát! Legyen annyi esze! A gyógyszer elviszi a fejfájást, az ital jó. Kellemességérzet, kis megnyugvás. Kövér, vörösödő fejek kínlódva. Pánikételfogyasztás. Hamis biztonságérzet. INFORMÁCIÓT! ISMERETET!

Álomlátás-I.

	Néha sírni kellene, és mindegy lenne, hogy a jó vagy a rossz okán.
	Jani elment; ő Szigetvárra, az apja meg a túlvilágra. — Feketemágia. Már megint Afrika. Kezdet és végpont… Enyészet.

	Új területeket bejárni.

	Görögös, dél-ázsiai kultúra. — Az emberek megélnek korszakokat, szerencsére; így azok összehasonlíthatóvá válnak. Honnan jött, hová jutott. Örvénylő szokások, gének. Egy-két menyegző, és elmegy párszáz év. Aztán az egyént nem is a távlatok érdeklik; teljen el az ő “kis” élete. Nem igen tehet mást, helyesebb, ha alkalmazkodik. Csoporton kívüli empátia nincs. — Az eszkimók is csak optimalizálták az életüket, amikor nehéz időkben a csecsemőket kint hagyták a fagyban.
	Jó, hogy van fénykép. Lehet furcsállni a régi időket. — Virtuálkék. — Állt dinoszauruszfejjel, sápadtan. Akadtak szadisztikus szokások is. A hiedelem nem válogatott, a szabad ég alatt. — A félelem olykor erősebb, mint az együttérzés. Áldozat. Dél-Amerikában is.
	Hétköznap mit csinálhatott egy sámán, egy szellemi vezető? — Talán csak figyelte a szép lányokat…

Napisten

	Enni nem, inni nem, olvasni nem, menni nem. — Akkor? Belekeveredni a hurokba! Sárgabarack. — Milyen lehet vidéken, kistelepülésen, télen? Tűz mellett, faragott ajtófélfánál. Lassan-lassan, ősmagyar, bajuszos, fagerendás, kemencés jellegtelítettségben. — — Feri a “pizza” szót ismételgeti foghíjasságával.

	Mi van elől, és mi van hátul? A tévében szemét.
	Kicsi, meleg, fülledt és bűzös helyen élt, saját ürülékében. Nem választhatott toalettet, nem csatangolhatott szabadon. Ételére, étvágyára figyeltek, nehogy megfázzon, ha kellett, orvost hívtak. Akár ki is herélték, hogy a nemi érdeklődés ne vegye el a hízási hajlandóságát. Meg-megvakarták a füleit, vízzel locsolták. Egész évben békében anyagcseréltették, hogy jöjjön a dráma: vonyítás, visítás, ráncigálás, gyilkosság. — Rossz perspektíva a disznóól.

	Kulturális egymásra hatás. Régmúlt, jelen, hagyomány és újítás. Laza egyveleg. Mikor van meg a teljesség? Kedélyállapot. Pénzkényszer. Verseny. — Fejhallgatóhasználhatatlanság. Egyedül. Unalmas. Béke, nyugalom. — Azt mondja: “ez a környék” vagy “az a környék”. Mindenhol. Keresi a magyarázatot. Értené; meg tartaná a távolságot. Legalább érez valamit. Interpretálja. Az Andinak kedvezően, aki szerint az idegen szavak ismerete műveltséget feltételez. (Ő még nem találkozott vele.) Elrontja a társasága vagy a saját hite. Az Ancsa is, a Kata is. Értékválság. Kata nem keresi magában a Katát. Nem akar karriert csinálni. “Gyereket!” — vágyódik.

Álomlátás-II.

	Elektronikus összeférhetetlenség. Probléma táptalaj. B i z o n y t a l a n s á g. Izomsorvadás, mozgásképtelenség, elvi mobilitás. Fejlettség. Időurak. Sebesség-ritmus. Asszociatíve.

	Csak csavarodnak a vonalak. Kék; kergemarhakór. Diéta, vegetarianizmus. Koncentráció gond, vetélés. Környezet jár-kel, mintha nem is lenne egyén. Végtelen behatással; mindenen áthatol. — Mitől lenne bárki erősebb? Hasadás érzékenység és valóság közt. Önmagát fényképezve.

	Minden este ott villódzik a három lámpa elérhetetlenül.
	A médiának feltett szándéka, hogy megöl mindenkit. Idea.
	Zsákmányolás. Éljen meg az erősebb! Ha túlszaporodott, gonoszodjon! — Szerencsétlen, folyton a tökélyben lihegett. A tűzföldi indián elhagyja, a városlakó szanatóriumba dugja az öregeket. A gyerek kilép az utcára — pisztollyal a kezében. Mindenki arra gondol, amire akar!...

•••••

Nő és virág

	Létezik a mozdulatlanság? Valahol rejtezik az esemény. Nincs egymáskihívása, mint nagyvárosban. Generálatlanság; talán valami össz szervező erő hiány: MEGFELELÉS. — Sötét-dallamok. — Fagyos fák szívják az égből a levegőt. Kellemes szitárzene. Télen, térben. Alkonyodó menny, derengő csillagok, fénylő csapok.
	Zsebre tett kezűek barna bundában. Tájazonosság.

	Egyéni felelősség. Pénz, pénz, pénz. — Adni-venni? Építkezni, ügyeskedni? Lovat tartani, földet művelni? Szolgáltatni? Vendéget látni, kiszolgálni?
	Valaki énekel a háttérben.

	Bolond Ferivel lehet a legjobban beszélgetni.

	Kényelmetlenség, gyilkos megfelelés, anyagi őrület. — Minden feleslegeset a szemétbe! Legyen egy új összefüggés! Átformálás. — A plakátok belelógnak a levegőbe, párásan lehámlanak. Bekultúrálják magukat az időjárásba. A szél mozgatja őket. Cigarettáznak, állnak a buszmegállóban. Kolbász íz, aztán csend. Mintha nem lenne semmi. Helyi vacakság. Valami bujkál, messze a sámánoktól, elhagyott ősi hagyományoktól. Töltetlenül.

Rózsaszín virág

	Szemét. Szemet gyönyörködtetően. — Hupog valami — odaát. A hideg is próbálna fagyasztani, de az ember olyan, hogy kifog rajta. Átvészeli vagy hasznot húz belőle. Mondattagok-nők. A megoldás megint csak rejtezik. Kellemes a szín. Legalább valami. Köröm növekmény. — Félúton-gondterhelten. A torony jelzi a távolságot, a lehetőséget. Örök eldönthetetlenség. Pénz utáni… szobafestők is jó sokan. Sok a fal. Ami elválaszt. És felület; magában. Akkor hát legyen szép! Úgyis azt kell bámulni. Legyen rajta tájkép! (Mintha nem lenne.) Vagy motívum, textúra. Olvasat a szemnek. Életlehetőség a készítők családtagjainak. Önfalazódáskényszer. Életelem. A középkorban egynémely dekoratőr legalább felvitte a magaslatokig. Felelős hivatás. Gyorsabb az élet; nincs freskó. — Papírcsiga. Gumigiliszta.
	Bezártság, ingerszegénység. Modern élet. Kijelöl, idetesz, odatesz. Se zene, se semmi. Se étel, se ital, se ember. Tisztulás-megnyugvás. Böjt. A faragott szobor is háttal. Input kímélet. Elment egy év vagy kettő. — Irodalom… társaság… bővelkedés… — Ki a léghajóból! Kapjon esélyt a hatás. Mesehősök. Világok. A népnyelv korán kitalálta az időutazást, a térugrást… Zseniálisak voltak, tudták, hogyan ringathatják el magukat. — Tej kellene. (Nem a sámánosság miatt.)

Fractal

	Undorító mélységekbe tudnak szállni, ha a beteg édesanyjukról van szó.
	A húsboltban az alkatrészek szanaszét, a szomszédban színes körmök zacskókban, a járdán a hajléktalan férfi szoknyaszerű kabátban, totyogósan. Odébb anyja és lánya tolják csecsemőjüket, amott a nő sorolja, hogy mely magasabb társadalmi réteghez tartozókhoz jár vendégségbe. A boltban a pénztárosnő előre köszön. Újságosboltban késesmagazin, meg számítógépes; nők, horgászok, halak. Kis, zsibbadt, téli délután. — — Golyóssal nem lehet, ez világos; már minden; igazuk volt. Jó kezdetek, tökéletesített folytatás. — Kellemes köszönés-ellentét. Fél nap alatt elmegy. — Mindenki hazudik.
	Igaz lehet, mert járnak-kelnek. Esznek is. Fogyasztanak. Manifesztálják magukat.
	Víziszörny.
	Vegyes kép.

	Megjött az eredmény: semmi. Eddig nagy volt a hiábavalóság.

	Felvállalhatatlan gondolatok; kettős lét. Kultusz, egzisztencia, kisközösség. Tél. Legfejlettebb, amerikai visszacsatolás. Egocentrizmus. Vannak lehetetlen helyek. Terméketlen talaj, kedvezőtlen környezet, szűkösség. — Nagyobb alkalmazkodás? Nincs távolság? — Derendóciával. Értékválság; mindent mindenhez mérve; nincs ítéletet önmagában. Kultúrhagyományok. Száz év már elmúlott.
	Fatális életfa; paradox, mint az élet maga. Jellemzően. Ázsiában nem a végletek uralkodnak? Szereti, magasztolja - gyűlöli, kidöfi a szemét.
	Lehet, csak azért csináltak totemeket, mert egyedül voltak. Túl nagy területeken, távol az őshazától, bő erőforrásban. Kénytelen választva a hivatást, mert nem született annyi tizenegy ujjú jelölt.

Mosoly

	A nagy értékek nem rendeződtek át, csak mert elektronikus a kommunikáció.

	Meleg, kellemes ernyedtség-fáradtság, biztonság. Másholhajléktalanok gondolat. Déjá vu Budapest; konyha, forró radiátor; négy év. Nyomott szemgödör.

	Kisebbségi komplexus, bizonyítási kényszer. — — Fennsík, talán hó is, szélfúvás, menetelés. Vadászatra vagy akárhová (elengedhetetlen helyváltoztatás). Tűz, meleg, család, sátor. Minden az ősökben. Tiszta vizualitásként. Lefedett területek, bezártság-szükség. Magány.

	Jönnek-mennek, dudálnak; valami csapadék; hallható a hangja is. A szemétledobó zörög; emberkörnyezet. — Digitális művészet.
	Ugyanaz az értékesítési szakember ugyanazzal a sápadtsággal, ugyanazzal a szájszaggal, ugyanúgy erőltetve a semmit.
	Forró pontokat keresni a hatékonyságért! Megbolygatni a nyugalmat! Legyen új elmélet, egy tény! — Máshol a főcsapás. — Hát persze, akik szerint jó a világ, a múlt hibáit taglalják, tele tanulsággal, millió (ön)felemlegetéssel. Maguk természetességében reagálnak. (Benne a képmutatás.) Az alap szabályszerűségek nem változnak. — Az “a” és “k” néha “é”, “z”-nek adják ki magukat. (Maszkolva.) Fanyar, gonosz viccet űznek. — Fényképezés. Szeméthalmaz. — Jó új lapot kezdeni; akár életet. — Nincs visszacsatolás; erőtlen. Mindenki szeretné a szebb világot. — Föld alatti hangyalyukak. Kezd hemzsegni, behordja az erőforrásokat. Lekopárosít; önmagának próbál fékeket állítani, majd továbbáll.
	Végzetszerű, időtlen. Kukaütéshang. Semmi kényszer! Jelenlét. Sztorizható? Tanulási folyamat? Absztrakció? Modernség? Félni?
	Nincs, nincs, nincs. Ilyen környéken. Menekülni; igen… Fogadtatás? Verseny? Alkat? Válasz? Megoldás? — Probléma felfedés.
	Feri az első elvonatkoztatásnál kényelmetlenül érzi magát. Azt mondja: ez minek? Ilyet ő is tud. (Míró-ra.) — Átadni a befogadásnak, a látnivalónak. Szép-e vagy nem. Jó nézni vagy nem. — — Sámánból is csak egy volt egy közösségben.

Anita fény-árnyék

	Az aggyal is lehet olyat csinálni, mint a fürdőszobával: tisztán tartani.

	Megint elment egy nap, és nem történt semmi.

	Oda-vissza reklámozzanak! Viseljék el a fordított helyzetet. Legyen bennük nyitottság! — Média?… (Soha nem válaszolnak a levelekre.) Öltönyös szalonnaszag. Magyar paraszt.

	A semmibe vezető utak egyike.

	Rádióban történő, szégyenletes igazimagyarozás. Métely. Csodálatos múlt; borzalmas nacionalizmus.

	Süti, süti, Rejkjavik.

	Meleg, párás élesztőszag, halvány női dezodor. Automatahányinger.

	Így meg úgy, meg amúgy; füstölgő vulkán.

Elektromos szem

	A kontroll jókora késéssel kullog az események után. Lomha kényelmességben. Van esélye — gondolja. — Minden mélypont után emelkedés jön. Képben, hangban kellemesen. Jó szórakoztatni az idegeket. Elnézhető és horizontszerű. Kicsit előrébb, előrébb. Csavarodó álmosságérzet, belső élénkülés. NINCS PÉNZ, NINCS KARRIER. A lemez ugrik. (A hibalehetőség.) Nincs idealizmus. Az élet valós (azért van). — És mindenki magyarázkodik, csakhogy menthesse a génjeit. Csupa fekete, egyetemes szükséglet; megindultság. Szívesen számolnak be. Meg kell halni… A lehetőségek zártak. Annak a hülye kreténnek. Jó, kis, latinos csempészség. Rafinált vegyülés. Generálják a szavakat. Kitanultak ott a meleg égövön. Inkább mindenki szórakozik rajtuk; elvenni a jót tőlük. Van ritmusérzékük. Megmozgatják a hallgatóságot. Aztán utólag persze könnyűnek mondanak mindent. — Rohadt télálom. Eljön a tavasz. Már semmiben sem lehet hinni. Afrika vagy más?… Mind együvé. A fejlődés jelen (van). Csodálatos ez az egész egy pillanatra. (Kint a barlangból.) Lehet kulturális dimenziókat adni. Téli, esős délután. Megreformálódhatóságban. Közeledő napéjegyenlőség. — Földműves nép. … (Bár egy kicsit vadász is.)
	Afrikai nő elégedetten néz. Teljességben. Gyetvaiék Anita lépcsőházában. (— Ha ott?…)

	Mindegy, vészjósló és kész.

	Új vallás uralkodó: dilettantizmus. — — Bömbölő reklámanyag. Kelet-európai, gyenge kritika, fejedelemoptimizmus.
	Jó-e vagy rossz? — történeti viszonyításban.
	Hullámzó, kiszámíthatatlan, érzelmi reakció, bizonytalanság érzet. Jelenmentesség. Nyíló világ. Öntudatosság. Róják a kilométereket. Virtuális vacakolás (bent, szobában, radiátor mellett). — — Azt is nehezen nyögi ki, hogy hol lakik.

Vidámság /részlet/

	Sámán szarvain bután lógnak a kacatok. Esetlenül, előre. — Sátorbelső, tűz, gyerekek. Körbekerített szentély, fatörzsbe faragott szellem.

	Érvényesülés?… Kultusz. Ősi leegyszerűsítés. Totemizmus. — Ősök, törzsek, vándorlás. Viszonyrendszer. Huzavona. Arany, ezüst, fém. — Valahol van egy kezdet. Hát ott!

	Feriből ennyi elég. — Fodrásznő, meg ilyenek a napi praktikumban; helyenként megnyugtató távolságban az intellektuális gőgtől.

	Elkerülhetetlen kasztosodás. Áthidalhatatlanság. Kínos határsértés. … És hogy miért? — Mert antropomorf. Igaza volt Dalinak, ő legalább meg is festette. Csak mert álom vagy akármi. Az meg nem válogat.
	Az élő ronda dolgokat produkál. — Tizenhat fok is lehet. Szemérmes takarásban. Hamis világ. Van értelme változtatni? Összetört álomkép.

	Politikai gőg? Siker? Alkalmi, új arisztokraták?

Álomszárnyalás

	Kényelmetlen álomszerűség, afrikai motívumok, ezeréves normák.
	"Jó-e vagy…” — folytonos kiindulási pont. Érvényét vesztve. Kell jutni valamire, ismételni meg nem lehet. Veleszületett hajlandóság az eltévelyedésre, hogy az idő észrevétlen lehessen. — Kezdetek? — Hűlt helye a lényegnek. Bolond lenne egyértelművé válni; alacsonyra tenné a mércét. Pár élet belefagyott a kergetésébe.
	Most, most, most, most. Kiábrándító optimizmus. A művészetnek más üzenete van. Csel; és a szabályok kijátszása; fogaskerékvigasztalódás. Domborodjon ki!
	Családalapítás-cséplés.
	Szép, női arc. Modigliani. Az üzenetnek lassú érvénye van.

	Nem fogynak el a nehézségek. Bizonytalanság; természet biztosította véletlenszerűség. Elágazódási pontok. — Föld és Ég közé szorítottan.

	Piros autóval és nyitott szájjal, rágózva. — Szárazföldön járó barátai terpeszben, mélyen, zsebre tett kezekkel. Más helyzetben lábuk közt vakarózva, dominanciát sugallva. — Majomapróságok. Viselkedés-pszichológia.

	Egyszerű a világ vagy bonyolult? Biztonság vagy bizonytalanság? Fejlődés vagy nem? Tudatosulás vagy nem? Végcél a semmi vagy a valami? Negatív vagy pozitív?

	Életben fontosság, halálban közöny. Aktivitáshullám. Anyagáramlás. Alkotáskényszer. — Előbb-utóbb mindenki szembesül önértékével.

	Minek kellene választ adni? Keresés mikéntje. Önazonosság-vívódás. Egyszeri lehetőség. Nincs bizonyosság.

	Kiszolgáltatott szenvedélybetegség; akaratgyengeség, boldogságvágyódás, sztárpéldaképek. — Média.
	Lényeg? — Esztelen idegkedvezettség. Az egyén folyton védtelen, ill., ha akarja, ha nem, magának alakítja az értékrendet.
	Zűrzavaros lehetőségözön. Mesevilág. Spirális ismétlődés. Kvazár, fekete lyuk? Tele ismeretlennel. Nem eldönthető: filozófia vagy tékozlás. Nevetséges-komoly alapkérdések.

Komor fej

	Tolakodó beszélgetőgépek. Egzisztenciális helyzetkép. Autó gurgulázik az agyában. Hidegrázás. — A szemét hull szanaszét. Istennek kegyeltjei. Egészséges feminizmus. Az öntudatos gombák fel-felbukkannak. — A másodpercek verik ritmusukat; s az álom csodás, mert kicselezi az időt; helyzetet teremt az akciónak. — Szokások szabdalta évfolyam.

	Jó az egész. Kényelmes. Félreismerhető. Átállítja a képzetet. — Meleg ital. Környezeti visszatükröződés. Fizikai közérzet; hőfüggőség. Szép és zagyva. Hol vannak a tagolt jelenségek? Városi nagyforgatag, kémiai befolyásoltatottság. Élénkítő italok. Nyugtató gyógyszerek. Kaotizmus.

	Lógnak a korláton, mint a harmat. Rácsapódnak lakótelepi maszatként. — Kedvesen vigyorog, tudja, hogy el kell adnia gonosz belsőjét.

	Minduntalan visszanéz a disznóarc. Zsírréteget tartogat. — Szeretik, úgy tűnik, ekként. Egy fejből kettő.
	Ragad, meg elromlik; és a régi bizonytalanság. Tökéletlenség (— talán természetesen). Kinek kell a képmutatás? Ígérget választ, mintha lenne jelentősége. Maga szabta nemi korlátoltság. — Péter kimért: udvariaskodik, gyorsan távozik. Falbontó kos szerepében erőt gyűjt. Festeget; hosszú napok vagy éjszakák; elfoglalja magát.
	Kicsi bolygó. Nincs is semmi különös.

Ágyúszem

	Emberbőrbe zárva. Filozófia-ital. Lebeg valami; jó vagy rossz, nem is fontos. Közelítő optimum. A világ meg digitalizálódik. Mindennek megvan a valótlan része. Másik dimenzió.
	Kellemes, zeneszerű, bágyadt hang. — A reprodukció gyorsabb, mint a belső fejlődés. Folytonos időzavar, csomó konfliktus. — Elektronikus kézfogás, új világ.

	A koponyát megszülte — aztán az élő fejet is. Amaz forgolódni kezdett, szemlélve az anyját — középkorúként. — Az ember lefelé nem kompatíbilis. Regulázza az állatokat. Ellenkező szándékra sértődékeny.

	Eltűnnek a színek… a formák. Unalommutatás. Ott az ideg, az elmúlás. Ronda. Borsófőzelékes asszociációt kiváltva. Remélhetőleg nem káros. Autósztráda, csomópontok, közlekedés. Hát-hullám gyűlölködés. Pesszimizmus. Még Batman is teletűzdelt valamivel. Az eszközök bizonytalanok; beléjük bújnak a természet véletlenszerűségei. Van egy végkifejlet. — — Bele az agyba — a zenét!
	Horpadt arcú médiavirtuóz. — Kereszt, alkoholizmus. Fáradtság? Mirótól lehet tanulni. Mentsék meg azt a gyereket! — — Az idióta rövidtávra játszott. Nem tudja elég sötétre festeni a képet… Még mindig nincs elég vizuális elem. Generálisan negatív pont. Mindegy, csak ne legyen közömbös. A kerek egész, a kerek egész… körülhatárolható. ______ ______ Nincs titok. Mindenki elmehet, és vissza is jöhet.
	Kicsinyes, és még leplezi is, holott karriert szeretne csinálni. Hülye szimbólumokban gondolkodik. Megzavarodik. Nincs logikai átjárhatósága: ilyen vagy olyan.

St. Benedict /Greco nyomán/

	Visszavonult magányban. Igaza volt M. Mansonnak. Forralja meg magát! Távol a szürkeségtől. — Változás-megtisztulás.
	Téglafal, pince. Csillag, egyéb jelek. Durva másolat. Természetes vélemény. Politikai érzület, nagyváros. Késztetés. Szaga van a történésnek. Nyitottság, sok ember. Városrészek. Nap, park, fű, magány. Ember, ember; csillogó üveg, arany. Jönnek-mennek. Tehetős-koldusok. Föld alatt-felett. Kisemmizettség, nélkülözöttség, kínálat, sodrás. Bérletpénz, hidegkaja. Hegyre fel-le. Nyitás-zárás. Kezdés, közép, vég; új nap: előröl. Pénz: élet-halál. Nincs szánalom. — Ki optimista?
	Zene, könyv, mozgás; étel-ital. Radiátor, meleg, éjszaka, villamos hang. Csend, konyhaasztal, gondolatok. — Nincs kilábalás, hülye módszerek. Idegenség. Napi behatás, csavargás. Nonkonformizmus. UNDORÍTÓ! Nem történik semmi. Behatároltatottság, telefongengszterkedés. Egyszer csak elfogynak az emberek. Kéregető betegek, szirénázás, ósdi kőfalak. Oroszok mossák lábukat.

	Foszlanak a kötöttségek; csúszik az idő. Fontosságát veszti a fontos. De már csak a hiány marad meg. Jövöget a béke. — Ilyen lehet a halál is. — Lefotózták a pisai ferde tornyot.

	Megnyugtató. Önvilág. Belefeküdni, aztán már jó is. Kicsit hátrébb a kultúra. — Tele komplexusokkal. Kísérteties feszélyezettség. Az agy legalább nem tagol mindent a g y o n. Csúsztatja, örvényli a tapasztaltat; minden mindenbe konvertálható. Előjönnek a félelmek; fogalmak keverednek tárgyakkal. — Nincs nyitottság; aki akar, beleharap. Két csaj, két toll. Háromnegyedarcos tükröződés. Önvizsgálat. Szekvencia. Karakterábra.

Avalokiteshvara

	Odaírható. Az ember hajlamos a(z őszinte) butulásra. Kellemetlen (érzés) visszafejlődni. Nemcsak izom-, hanem agysorvadás is.

	Legyen folyadék! — — Fogyasztható termék. Ausztrália és Dali. Arab fúvós hangszer, két üres pohár. Ne legyen tökéletesség! Kinél van az ősi bölcsesség? — Tökfejség.

	Gyerek tesz-vesz, anyja közlekedik moralitás és elfogultság közt; egyszerű, magyar asszonyként.
	Hátrafésült hajú, festő, és a lábnyoma benne marad a sárban. Lappangó arisztokrata.

	Dinamikus jazz. A hangulat jön, párhuzamos szólóban. — Időtlenidegesség. Újból feljött a zongorista. Halkulnak, valaminek a vége, kezdete. A két legjobbat előre tették — jogosan.

	Kombinálva mindent mindennel. Korszakok, stílusok, közvetítő elemek. A felvételen zajzavar; mennek a festmények. Romantikus kellene. Mind együtt. Itatódjon át! Temérdek művész látásával. Tele vannak meghökkentő ötletekkel.

Ritmus

	Kompromisszumot kell kötni. Költségveszélyes fertőzésfélelem. Gonosz és kellemes elemek. Megbolondultság. Komplex helyzetkép, önuralom. Társadalmi akció? — Nem lényegtelen, de… összpontosítást igényel.
	Optimalizált életforma, erős kínálat.

	Feketekultusz; szemek körüli festettség, negatív forma. Antiidealizmus. Döglött delfin (cápa); elbukott dinoszaurusz. — Korvégzet. Hűlt helye az életnek. Nincs játék. Fémlemezek, hörgés — kellemesen. rrrrrrrrrrrrrrrrrrr Pattog. (Nem patológ!) Elveszettség. Nem kell, hogy mindenki benyaljon a másiknak. Felmelegedettség-szükséglet. Tizenöt perc nyereség.

	NE LEGYEN KÉNYSZER! Avíttá válik.

	Briliáns ötletekkel jönnek nap, mint nap; ilyen szavak, hogy “albán szamár”, “vízóra előtt vagy után”, meg “kétszáznyolcvanezret megér, mondták”, meg “tizenötezret, de nekem már van”, “látszik, hogy rokonok…”, “… most érdemes venni” stb.

	Az énekesből préselik ki a pénzt, ő maga öregedik, szenved, anyaggá válik. Disznó showbiznisz; aki még nem alkoholista, azzá válik. Szívják a kokót. Teljesítmény gyengülés, fogalmazáskészség romlás.
	Nem, nem és nem. Ne függjön semmitől! Ne legyen kényes. Undorító grimaszok, hang nélküli médiacirkusz. Vacak és színes; de ez hazugság, mert csábító és érdekes. Akaratteszt. Szemét. Mocsok gonoszság, széppé varázsolt ördögök. Vigyorognak, mutatják a fogaikat; púderezettek, hogy a fény ne verődjön vissza az arcukról, mert árt a nézettségnek. Őszes hajúak, konszolidáltan fésültek. Kiborotváltak, és mind ott vannak, ahol a többiek. Folyton szépségversenyt rendeznek, hogy legyen mire elmenniük. Megadják az esemény rangját. Gonosz és cinikus bábok. Néha van egy-egy bűvész is. A zenekar tagjai megértően, tűrően vigyorognak. Imádják az ezüstösen csillogó öveket. Tévébemondóként élik életüket, örök kényszerben, rettegve a földrengés lehetőségétől. Híradókat csinálnak, melyeket tudományos érdekességekkel tarkítanak; aztán jön a sörreklám, majd a gyagyaság az irodalmi lap szerzőjével.
	Időjárás, alsó, zakógomb kihagyással, fecsegés, figyelemelterelés. A felhők negyedig takarják a Napot. Folyamatábra, nyilak, balkézben távirányító. Mutogat. — Bíborosi kollégium; díszes vacsorához készülődés. — Messze a megértéstől; középen a pápa. Hajlott kora ellenére. Megtölti a Szent Márk teret. Kórus stb. Szájba vehető korongokat osztogat. Német nagyvezető is odamászkál. Szép kosztümök. — “will be destroyed” — jön a fejhallgatóból. Egybevágás; piros, sapis puszit ad. Gyűrű, nőies mozdulatok. Robbanáskép, sírást szimulálnak. Kereszt, kereszt, kereszt, kereszt, kereszt, kereszt, szobrok. Spanyol tévében. Mutogat előrehajló-jézusos botjával, lányok hörögnek érte. Szakértő magyarázza a sztorit; jobbra fésüli a haját. Rendezett sorokban a hierarchia. Tenyerek összeragadnak, papírtekercsek adódnak — bíborossá nevezés (megelőzendő a megfelelő lélekszámú, összetételű konklávét). Fekete arisztokrácia. Mindenki örül, csók, puszi, kézrázás, integetés, tévényilatkozás — nézettség. Aranytrón. Váll veregetés. Bazinagy kereszt a nyakban. A katonák szépek. Az érzék átüt. Szakértő, életöröm, optimizmus. — Reszket, rángatózik; megcsókolja Jézus lábát, majd felnéz rá. Hosszú, magas tükör — fiatalabb korában. Beül a sziklák alá. CSODÁLATOS személyiség. Villognak a fényképezőgépek; mackósan becsukja az ajtót. A Camerlengo nyilatkozik, majdnem sír. (Barátok lehetnek, mert hasonló nyakláncuk van.) Jó, drága, páncélozott kocsiban. Csókolgatja az indiánokat, aztán Afrika… Kupola, fény; jók a vágói a műsornak. VÉGE

Üresfejű

	Hát akkor talán menjen a zene! — Ü R E S S É G. Nincs menekvés, a szabályok kötöttek. Szabad önkifejezés. Szuggesztív. Szép és büdös Láb. Antiidealizmus. Idealizmus. Hónaljdezodor. Középkoriszerű dallamok. Körülhatárolt lényeg.
	Mint amikor valaki vár a másikra, csalódottan. Cédélejátszón feleslegesen keresett szabályzó. Éles gitárhangok. — Eredményásítás, kék betűk, kopottság. Szájszélszáradás, zsírhiány. Biznisz, nagyváros, felhőkarcolók. Csatornák, alagutak, csavargók. Rács, drog, díler. Szín, fekete-fehér. Metró, sín.

	Degas a legnagyobb. — Kurva költség! Hol van az egész közeg? Úgy kábé a tizenharmadik század óta. Szakállas ember, telezabálhatóság. — Nincs kiút! Nincs kiút! Szomjúság, élénkítő ital; ne legyen semmi! Legyen fáradtság, gyötrelem. Ki adhat normákat? Jézus világító feje? Erasmus öregkori portréja?

	Friss dinamizmus. Múljon ki a kíváncsiság. Választási lehetőség, tisztaság. Olvasás-írás; egyik ablak, másik. Reggeli éberség. Fügének jó zenéi vannak.

	Érdekli a sztori. Közösen a téridőben. Némi átfedés. Mit lehet tenni? A természetesség adja magát. Nyitott hullámok, kicsi pillanat.

	Nincs összefüggés; kevés ember. Kisvárosiasság téveszmékkel. — Dali érzékeny kisfiú volt. Tele démonokkal, fóbiákkal. — — Fiatal háziasszonynak olyan a feje, hogy akár a darazsak is beléköltözhetnének. Otthonául szolgálna a lárváknak.

	Valahol ki kell élniük a hatalmi vágyukat; van, aki az üvegvisszaváltásra esküszik. — Amúgy rendes, prémgalléros, műbőrkabátos, kalapos, bajuszos, kesztyűs; minden az évszaknak megfelelően. — Feketének kell lennie; leképezi a hangulatot és fénylik. Nincs semmi új; bénultság. Sárga kiemelés. A Nagy Közös Matatás. Csak csatlakozzanak! Tulajdonképpen gondolati elem, vágyálom. Minden meglelhető, ami másnak lehetséges (kreatív) szándéka. Intellektuális börze.

Elefánt

	Szekvenciális-random, zsíros-száraz, kintről jövő-belső, ideges-nyugodt, ezerféle-szimpla. Ha ez a műsorvezető levágatta a haját, akkor megváltozott a világ. Ugrott húsz évet. — Mi ez az egész ott, a sodrott rézhuzal végén? Fekete vagy átlátszó? Anyag vagy tér? Hol bujkálnak az emberek?

	Egymás érdeklődéstolerancia. — Gyertyaforma izzók, kopár falak, lakótelephangulat. — Ne legyen olyan vacak! Mindent önirányításban. Térdsorvadás.

••••••

	Fekete, szörnyecskeszerű, terpesztett lábakkal; vírus. Fejfájás; egyensúlyozás: erőnlét és költség. Hatalom, biztonság! Éljen az intelligencia!

	Sportcipő, steppelt kabát. Szocrealisztikusan kényelmes, nem divatorientált. — Erőlködés. — Ügyesen mozog a virtuális térben; gyakorlatias, mentes a szélsőségektől.
	Szükségképpen bonyolult rendszerek. Kozák európaiság. Hit nem segít.
	Kényelmetlen feszengés, lepusztult, helyi bőrben. Mindenki rabja alanyának. Összefüggés nem cserélhető. Környezet, szereplők, ez-az. — Olajos mag.
	Időnként felborult értékrend, napi problémák, előítéletek. Jön és csak néz. — Két év múlva kétszer annyi gyerek eszi majd a lekváros kenyeret.

Önarckép-2

	Sok minden elment — mindegy. Talán csak a hozzáálláson múlik a veszteség kérdése. Mintha annál is több lett volna. Időmilliárd szükség. Antiunatkozás.
	Stílus, fiatalság. — Hát ez hihetetlen; és hogy ennyi!?… Jó egyszerre nézni. Még nem csípi a szemet. Változatosság, ronda klasszikusság. — Hogy mozogjon az agy. Indirekt. — Figyelmeztetés?…
	Hát persze, hogy pesszimizmus!; folyton kiesnek a fogtömések.

	Pink Floydot kellene hallgatni! Émelyítő romlás. Hülye szójátékok. Ellenoptimizmus. Működjön a gyorsítószűrő. Légyszaros tükörkép. 
	Batman történetek. Áhítozó gengszterség. — — Nagy, lompos, és cigarettázik.
	Szerencsétlen, szellemi fogyatékos. Komoly gondban van az összefüggésekkel.
	Szemétben hempergő disznók.

Homloklebeny lógatás. Kábítószeres álom, fájdalmas testrészek. Erőtúltengés, határszabottság. Sárga virág, fekete ruhák. Recsegő, kellemetlen hangok.
	Valami van. Hozza magával, kikényszerül belőle.

	Valahogy csak kellene pihenni a gépaggyal. Hűljenek a drótok. — — Lassan menetelnek a percek. Ki tudja, miért ígérgetnek?

	Kénes izzadtság jelenik meg a homlokon, groteszk nézés. Sárguló idő. — Pánikbetegség, rohanás. Playboy-nyuszi. Rákfejfájás. Rángatózó idegek. Civilizációs prioritás. Nem  működő dolgok; minden nevetséges.

	Rémítő antiunalom. Semmiség érzés. Valami csavarodás. Kulturális vagy csak informális. Egészségkárosodás; népességnövekedés ellenében.
	Egyensúlyozottság: legyen vagy töröltessen. Kényszerű értékelés: nem, aztán mégis igen.
	Választott anyag, önköltségen. Személyes. — — Saját szavai takarják el közlendőjét.

Fulladás

	Nincs elég változás.
	Öndicséret, jajveszékelés. Kelet-ázsiai mentalitás. Aranykutya. — Hol bujkál az igazság?
	Két dimenzió. Meg kell halni.

	Piros pöttyök hiánya. Addig-addig, míg a késztetés elmarad. Mindenféle sémarendszer. Itt nincs semmilyen megnyugvás. Kifog a felhasználón. Nem szükséges semmit magyarázni.

	Le kell dörzsölni a hibát. Rombol, tombol.

	Pusztuló környezet, vágott fák. Olajos, vöröses felszín. Gyenge árvízvédelem, emberek konténerben. — Időszakos nyugalom. Pánik, pánik, pánik; szemgyengülés.

	Sárga korszak, szép és kellemes vegyülés. A vonal tarka formákat vesz fel.

	Hülye név a Szilveszter. Fénylő gyönyörűség. Ne többet, mint amennyi lehetséges! — Kiszámított idő, szárazság. Mértéktelenség-közlendő. Kisközösségi elvárás. Egy élet. Ostoba kérdések. Önartikulálás. Több problémapont. Jöjjön ki mindenhol az, ami akar! Szerves vegyület. Áztassa az eső! — a fák alatt. Erózió. Elnyúló jelentőségcsökkenés. A természet betámad. Megmutatja, ki a főalkotó. A béka meg csak néz, hogy hol a csapadék. Kinél van a mérőszalag? Undorító viszonyok, belső gyengeség. Rohadjon meg az egész! (Így is, úgy is azt teszi.) Szerencsére a generációk cserélődnek. Minden avíttá válik. Gonosz fejfájás, rikácsoló zene. Akárhány óra. Anarchizmus, forradalom. Életképtelen változás követelés. Beteges bizonytalanság. Tökéletlenség.

Forradalmár

	Legyen kaotizmus! Kényelmes rendetlenség (— az undorító militarizmus ellenében). Szerelmes világ; misztikum, ősi gyönyörűségek, ázsiai mosolygó figurák, maguk építette hatalmasságok, kőkolosszusok; ember, Föld, Naprendszer. — Senki nem tudja, a jelzés kinek szól.
	Borzalmas, borzalmas, csodálatos, csodálatos. Bonyolult személyek, lelki csavarok.

	Reménykedik, hogy embertársa nem szólítja meg. Csőlátás és memória-defragmentáció. 
Finom kifli. Picasso merész volt; hagyta ordítozni a lovakat. — Mint aki sosem evett. Legurít egy kis izomlazítót. Büdös szájcigiszag.

	Információ; az agy generálja magát, ismeri a terepet; ő alkotta meg az egészet. Minden egyéb csak segédeszköz, a képzelet belülről-kívülről szárnyal. Tölt, menübe lép, manipulál, rácsodálkozik, értelmez. Géphez méltóan nem hagyja abba, végzi, végzi a dolgait, bármi más ellenében. — Forog az istenverte. (Ön)Gyilkos gépszerűség.
	Csalás így-úgy; csapda. Végtelen mennyiség; sorvadás. Élettér. Egy-két nap rehabilitáció, és a ciklus újraindul.

	Tele félelmekkel, választott megfelelésekkel. Csak a felszabadultság hozhat valamit. Mindegy, hogy mi, milyen, csak jusson érvényre! Artikulálódjon! A maga jellegzetességében. Ne vesszen be a kínálatba; mutassa meg magát! Nincs jó és jobb, tehetséges és tehetségesebb. Akarat van. Minden formának helye van. A figyelem az újat keresi. Jó világ, felfoghatatlan bőség. Gazdagon kell meghalni.
	Zabálja és zabálja az ismeretet. Hülye fanatikus. Megbolondul, ha kedvező helyzetbe kerül. Örül, hogy feltöltheti magát.

	Helyi, ostoba politikusok. Fordított, belső életszemlélet.

	Torokröhögés, pszichotikusság-szexuális késztetés. Valahol van kiút. Kényszerűség. Indulat mellőzés. Hámló bőrréteg.
	Néha a minőség visszafordul. Hullámzó szerkezetével keresi a nyugvópontot.

	Kocsmazaj, alkoholpörgő. Képzőművészeti beszivárgóerő. Minden pénzbe kerül. Rohadt kiábrándultság. A sznobok úgysem a mennyiségre játszanak. Szép és merész, máris bűvöli a szemlélőt. Francos kutatásszükség. Bölcs egyszerűség. Kis, kedvező időszak. Néma fejek vonyítanak. Közösségi hangulat. Összetartó erő, pezsgő élet. Visszaszámlálás.

	Nyíltan öncélúan. Semmi hasznosság, járulékos funkció. A beszűkültség nem vezet eredményre; horizontális szemlélet!

Fekete-piros

	Néha bejön a legfontosabb érzet. Elvileg minden kézben van. Az egyén legyen elszánt és békés. Rohadt romlottság. Odarajzanak, ahol várható valami. Halott ág.
	Sok gyereknyavalya. Genetikai verseny.

	Helyi szépségigény. Felbátorodva a lehetőségek özönétől. És minthogy a rokonokat gyakran az érdek köti össze, el-elmaradoznak.

	Anatómiailag helyes üresség. Amúgy idealista szépségeszmény. Hiányzik belőle a magabiztosság. Szereti csinálni, és az is valami. Tele van kényszerekkel. Ilyen, meg olyan legyen a világ! — gondolja. A hamisságaival elrejti az egyéniségét. Neki-nekimegy a mindenségnek, aztán eltűnik, porszemmé zsugorodik. Tanítja a gyerekeket látásmódra. Büszke a származására és az életútjára. Pedagógussznob.

	Importált virág — merthogy hozza valahonnan. Felfejleszti vele a belső teret. Végkifejletté téve.

Rovarélet

	Pepita motívum, a műsorvezető elereszt egy poént. Létszükséglet. — Mi az, amire a világ fizet? Otthon vagy külföldön? Tapasztalás vagy megnyugvás?
	Melankolikus hangulat. Folytonos déjá vu. Közömbös, rossz érzet. A hatás áramlik a félelmek közt. Egy nap, és semmi más. Alkalmazkodás, megülhetetlenség. Kérdésfeltevés vagy válaszadás?
	Kétezer év óta semmi változás?… Tibi is.

	Normálisan hozzátartozik… a közélet olyan, amilyen. A rossz is csak a jóhoz képest elviselhetetlenebb. Felesleges filozófiai találgatások; hangulati rész.

	Tehetetlenség, tunyaság száll le a tájra, akár a köd; vacakolás, maszatolás válik központivá. Elbizonytalanító eredménytelenség. A sebesség hozhat valamit; azonos idő alatt több alternatívát kínálva. Önfelelősség.

	El tud-e szakadni saját karakterisztikájától? Nem végezheti mindenki ugyanazt; életidegen is.

	Tavaszi hó; mindent megmásít. —  Néhány művésznek miért kellett alkoholistaságban, lepusztultságban megnyilvánulni? Szétégették a testüket, csakhogy kijöhessen valami. — Betaláltak vagy megtévedtek?

	Nincs senkinek igaza, és mindenkinek igaza van! — Ne természeti lényként! — természetellenesen.

	Jókedvű ostobaság. Közérzet, merülés egy szemléletben. Vigyorgó istenek. — Tudták az ázsiaiak.

	Az ábrázol figurák csodálatosan tartják a lábfejüket; Vénuszok.

	Emeltessen ki a minőség! A befogadó segítségére: az alkotó mutatja, hová érdemes figyelni. Szenzora a területnek.

	Társadalomban lévő bizonytalanság, egyéni kényszerítő erő. — Ahol az egyik sikeres lesz, a másik vesztessé válik. TELJESEN TERMÉSZETES, EGÉSZSÉGES KÉSZTETÉS.

•••••••

	Vöröses, alkoholista fejű, nehezen fogalmaz, nem köszön. Méltatlankodik az elmaradt juttatás miatt. Politikailag tájékozottnak, bölcsnek mutatja magát. — Szép életet él a középső lépcsőházban, földszinten.

Nikola doki

	Illető addig lát, amíg az esze engedi. — Hihetetlen az orgonaművész szerénytelensége, igaz, ez még csak az első két oldal a könyvéből. Egyfelől sikeres, van miért; másfelől ha befutott, értelmetlen az ön-visszaigazolás, és semlegesíti az állítást. — Minek kell a tökéletes neveltetés, a nagy elődök, a világfiság látszata? Klasszikus, nagy, tágas környezet, emelkedett zenemű zongorázása játszadozás közben, gyerekfejjel, akár egy romantikus festményen. Beböki, hogy értő szem kell az olvasásához, mely kijelentéssel kerüli a művészet legfőbb kritériumát: a szabadságot, a természetességet, a nyitottságot. A műfajhoz nem csiszoltság, hanem alkotás szükségeltetik, amely válogatás nélkül találja meg az alanyokat; a hatás kölcsönös állapotfüggés eredménye.
Megvicceli saját személyiségét.

	Képességei szerint halmozza a nyavalyákat magára, mindegy mit állít a felkészültségéről. A folyamatokat vagy kordában tartja, vagy nem; nincs füllentés.

	Logikai hiba.

	Zsolti milyen szűkszavú! (Pedagógus létére.) Nagy varázsló, nem hagy támadási felületet. Talán a tapasztalat hozta idáig. Egzisztenciálisan példaadó lehet. Pozitív figura; nem akarja megváltani a világot, mentes a szélsőségektől — hacsak nem a tömör írásmódja.

	Jó, lopott idő, átvészelt napok, kellemes tevékenység. Épül, épül. — Ketyeg a biológiai óra. Mértéktartás a kényelmesség ügyében! Sokoldalúság!

	Hagyják a kreténeket beszélni a tévében.

	hOSSZABB TÁVON A TÖKFEJSÉG VESZÍT. — — tEJ A BILLENTYŰZETBE. — uGYE, HOGY NEM HELYÉNVALÓ?… — — a HÓBAN EGY ÉRTELMES DOLOG VAN: VISSZAVERI AZ UTCALÁMPÁK FÉNYÉT.

	(rohadt szövegszerkesztő fanatizmus, nem hagyja a szabad formát)

	Nincs annál szebb állapot, mint amikor kilép a cselekvés a normális mederből. ------ lázadó zenét hallgatva. Kicsit ki a szorításból! Dőljenek a határok! Tradíciók söprésében. Félelmetes merészség. Kurva normalizmus, egyfejűség! A sárga toll is megfakul. Bekészülődés. A szokásos, hajnali állapot. Helyesírás-idiotizmus. Despotizmus. Asztal alatti láb, nadrág — öntulajdonban. Véglet. Vége. Alsó határa. A tavaszi retek marja a gyomrot. Falánkság. Iváskényszer. Megmakacsoltság. Nem szereti a só erős intenzitását. Szomjúságot gerjeszt. Kényes a megfelelő elegyre. --- Elfelejtésben az óraállítás. Tekeredjen csak hülyén!… Felborítja a világot. Siessen nyugodtan! Járjon le előbb! Rendezetlenség felé. El a kultúrmocsoktól! Gyomortartalom-behatások. Elég, elég, elég! Felénél lehet a lemez. Nagyon jó. Antimocsok. Brain Washer Na jó!, ezt kell überolni. kicsit alternatíva --- Aztán lefekvés. A. meg milyen büszke a hozzáértésére. Precízen csinálja a semmit. Intellektuális “fölényben”. Nem látszik a neve a szellemi termékeken. Biztosan vár a karácsonyi túlkeresletre. Az apja meg, hogy “rohadt jó feje van…” — Aha… Akadnak képességtársai is. A tükörben biztosan számot vetnek. “szajha” a SZÓTÁRBAN. mICSODA NYITOTTSÁG! bETÖRT A SZEXUÁLIS TOLERANCIA. a FEJHALLGATÓBÓL MEGINT: FUCK YOU. Könyv, szó, meg elektronikus eszköz ilyen viszonyban!… dekadencia. Három óra — lassan. Gitár a jobb oldalon, dob a balon, belép a zenekar… kiteljesedés. Finálé? Szomjúság. Szabályos pont az “i” betűn; pont a “szabályai” szón. Gonosz világ, minden ideiglenes. Tartósabb lehetne a kellemes állapot. És mindig ott a hibázás lehetősége. Antiromanticizmus. Természetnárcizmus.

Hódolat Picassonak

	Könyv, cédé, alsónadrág, hardverárlista, videokamera-kazetta, bélyegző, műanyagszatyor, piros sapka, audiókazetták, árcédulák, faszobor, ajándékgyertya, szilveszteri minitrombita, makk, toboz, papírból hajtogatott figurák, szemcsepp, több könyv, Velázquez nyomtatott festménye, papírmasé, Piroska fényképe, képeslapok, guggoló, másik szobor, dezodor és hidratáló, cédélejátszó, magnó és erősítő, újságok, rajzok, jegyzetek, még több és több lemez, kompakt és mágneses.

	Tehetetlen, mozdulatlan kelet-Európa. Ideges, zsörtölődő egyének, kivárás, várás, várás. Destruktív és önösztönző. Mérges belpolitika.

	Ponton túl, talán nagy meglepetés nem lehet; az értelmesebbje valahogy megtalálja a másikat. — Van vákuum vagy nincs?
	Mindig ugyanannál az unalmas, kopott, elnyűtt elfoglaltságánál.

	Könnyed jazz-rock, nehéz, sznob olvasnivaló. Fázásérzés, fáradtság. KIEGYENSÚLYOZOTTSÁG. Relax, szünet. Folyamatos szenvedés. El-eltünedező betűk, foszló szabályok. Tébolyító oda-vissza javítás, gyors ritmusok. Doki tudná megszerezni a kódokat!… Elvileg minden lehetséges. — — Feri el sem mondta, hogy hatott rá.

	A művészet mindig a tökéleteset keresi; talál valamit, azt hiszi elérte, lebeg benne, majd rájön, hogy mégsem, és továbbáll.

	Ez valami kielégítendő terület. Korai halál ütközetben, hátrahagyott, csodálatos, érzelmekkel túlterhelt képekkel.

	Olajfinomítók, kémiai telepek. Vonat, táj. Ki-be nehézség.

	Szétfáradás. Kézben a helyzet. Közérzet. A nyavalyás nép átvészel. Együtt. Nem, nem, nem lehet abbahagyni! Rohadt mágia! Jelen lenni, előnyöket élvezni, területet lefedni! A szálakat összekötözni; jöjjön ki a legtöbb! Mindenkinek helye van. Muszály normálisnak lenni?

Az ember belső szerkezete

	Köz-tér, színek, fények, távolságok, félelmek, ismeretlenek. Információfelület. Ősi, rovásírás. Drótőrület. Kell valami a szórakozásnak, a merevség ellenében. Letakarja. Gonosz ördögként. Rohadt mikrochip. Mezopotámia. Szépek, színesek így együtt. Elektromos világ. Ki a társadalomból!; csak a kapcsolat ne szakadjon meg. Minden idők legjobb cédélejátszója. Az emberek ott, a kőlapon kezdték. — Nem lesz ennek vége; az Anita alszik, és tizenhét réteg a képernyőn. Elszámolásra, hogy ki mennyit termesztett — nyugta, ha úgy tetszik. Mindennek az alapjaként — üzlet. A közel-kelet kis, agyagdombjain. A kurvák meghagyták lenyomatukat!… de cappuccinojuk még nem volt. Lássuk!, amúgy is kezd begyorsulni. — Jó, gyors halál. Szép, márványféle nézés. Millió, kis, képzett bolond. Egy “OK” elmaradt. --- Kivárhatatlan, kivárhatatlan. Megvan a Mona Lisa. Megjött a kicsike, a saját otthonából. Kissé zöldes, és rákeveri magát a szövegszerkesztőre. Kijelző a homlokán.

	Összefirkált papírlap, túláradó tinta, megváltozott íráskép; tavaszi hangulat.
	Merev nézet-idei állapot. Mackós járás, feleség, gyerek-összetartozás. Friss napsütés, sikeréhség, bizonytalanság — könyörtelen létszükséglet. Nehéz halál. Dekadencia, szétfeslettség.

	Sziget, szobrok, gyíkok. Sárgás fű, tenger. Emberi jelenlét.

	Csillogó toll — egyetlen ragyogás. — — Puffadt arc — önrabság — két kutya.

	Szomszéd bácsi — tíz centis lépés, kertfestés — rejtvény megfejtést sohasem küldő feleség.

	Lágyan beszélő nyelv — töretlenség — szeretett (ön)társalgás — döglött öregkor.

	Minden nem megy egyszerre? — Vagy mégis?

	Olyanok amilyenek, de időnként elég satnya képet mutatnak. Zavaros, ideges agyhullámok. Koncentrálatlanság.

	Csalás? Képzőművészet? — Bármi. Gonosz, rohadt férgesedés. RETTENETES.
	Kezdik nagy reményekkel, aztán totyakosan kísérgetik a kisgyerekeket; felhagynak az álmokkal. Csontjuk megritkul, bőrük petyhüdtté válik. Besorvadnak, összecsökkentik különbözőségeiket. Padok környékén beszélgetnek.
	Matriarchális rendszerekbe tömörülnek, kényszerűen formálódnak.

	Nap, déjá vu. Esztendős emlékezet. — — Jó. Nincs idő, hahotázik. Tudatosan tanítják, messze a belső késztetéstől, az öregek meg hasznot húznak.

	Az átlagnál intelligensebb, széles látókörű, szerény. Érti, tanulmányozza a másmilyenséget, ritkán tesz szóvá valamit.

	Legyen a művészet szabadság!

Vertikal-horizontal

	Mindenki számára kedvező? G. miért mondja meg, hogy hétvégén mi legyen? Van valami elvi különbség?

	Megint, csak megint, folyton újat. Ad lehetőséget, mocskos képletből kilépést, hagyaték és szabadság közt ingadozva. — — Vad szórakozás emuláció. Aktualitásérzet.
	Félrevágott köröm; nincs is lényeg. — Távolodó konkrétumok. Csak továbbítanak.
	Becsületesen, barátságosan kölcsönkéregető. KISAGYFÁJÁS. Az, ott, hátul. Kiszáradt kéz. Fecóemésztés. Intellektuális börze. Gyatra kínálat. Álmatag sláger. Önhitegetés, médiamaszlag, illegális tumor.

	Még a levegőt is felejtetten. Sodródásban, akár egy folyami kavics. Senki nem mondja meg, mi a lényeg; egyáltalán van-e valami?; vagy nincs, egyszerűen csak, és nem is érdemes odafigyelni. Mindennek megvannak a célalanyai.
	Gyerek, amelyik csak néz, néz, néz… Mérlegeli a látottakat, hallottakat, és nem jut dűlőre. “A” és “B” lehetőség közt próbál választani.

	Ez az!, új elem; amelyre szükség van! A gyagyaságnak van valami sajátos hanglejtése. És a gonoszság… mindenben ott rejtőzik.
	Zene, szép formák, dinamizmus, jövőkép. — Dobgéphang, bágyadt ének. — Inkább a halál! — Szűrő az érzékszervekre! Társasági élet-halálos seb. Másmilyenség, vadalma.
	Mindenki mondja a magáét, és az “M” egész humoros formát vesz fel.

	Nyári egyveleg; csavar kijön a füzetből. Nincs tanulság. A levelek hirtelen érkeznek. — Üresen…

	Lapos nap, tulajdonképpen mozgás, a betűk is össze-vissza kanyarognak szórakoztató féregformában. Makro- és mikrokozmosz, természetes és mesterséges.
	Rajzos szünetek. Füst, füstölő. Hullámzó elfedés. Hanyagolt tartalom. Pótcselekvés. Karaktersorozat. Jóváírás. Rehabilitáció! — — Természetes közegként, isteneiknek hódolnak, kultúrát alkotnak. 
A megmagyarázhatatlan ott van a képzeletükben. — — Függőleges, egyenes vonalak (vízszintesek is). Szépen bontják a környezetet.
	Alulkultúrálnak. Pillanatnyi elmezavar. Izgága hülyegyerek.

Felhő

Kis, kedves történet

	Hol volt, hol nem volt, volt egy ház. Itt-ott emberek, fű meg egyebek. Mozgolódtak is. — Az egészben nem volt semmi logika.

Kerek sztori

	Kerek sztori, kerek sztori, kerek sztori.

Egyszerűsítés

	Ember, Föld, Ég; mindenki találja ki a magáét!

Képmutatás

	Így-úgy-amúgy, rossz hanglejtés. — NE LEGYEN SEMMI ROSSZ!

	Jó sérülések színesítik a képet. Az egyik így sétál, a másik úgy. Nyitott bolondokháza. Elgondozzák magukat.
	Humorosak, libasorban totyognak, ragaszkodnak egymáshoz. Gonosz, bájos fintorok.

	Rajzolt szabadság. Szabály szóhasonlóság; paradoxia késztetés.

	Több a semlegesítés; nincs bizonyosság. — — Eső oldja a tintát.

	Haldokló. Felrázni! STIMULÁCIÓ! Rejtett betegségek. Megnyilvánulások. Lehetőségek korlátozottsága! Alkati gyengeség.

	A színek fontosak. Nyaldossák a látóidegeket. — A hangok is… Szeret az agy hullámozni, rendezettséget felvenni, meg-megújulni.
	Maszatos, fakó, unalmas? Miért adja azt? — Mozdulatlan.
	Lóg az esőtartalom felhő, és bármi, ami élénkít. Kémiai vagy másmilyen.

RELAX

	Mert például rácsokat is lehetne rajzolni. Feketéket. Üresen. — A hangulat menjen át!

	Mindenki tolja maga előtt az életét, vagy mit. Ennyiben leírtak a lehetőségek. Persze, hátra is fordulhat, de az nem valami optimizmus. — Mi marad meg? Merthogy menet közben sokszor szörnyű. Vannak példák, amelyeket aztán sokat emlegetnek; szenvedésük ellenére (vagy épp azért) tartalmasakká válnak.

	A mai nap nyugodtnak ígérkezik; lehet garázdálkodni vele.

	A távolban gonosz lehetőségként közeledik a húsvét ünnepe. Alkoholizmus, zabálás, idétlen szokások, sznobizmus. — Kellemetlen akadályok. Perverz semmiünneplés. “Mindent a gyerekek miatt” — fogják rá a hülyék (mintha a gyerekkel gyerekszerűen kellene viselkedni). Lehet annyira bekészülni, hogy az egész univerzum más képet mutasson. Be a tömény!; az érrendszer meg olyan, hogy továbbszállítja az agyba. Ott aztán beindulnak a képzetek, előjönnek a démonok (ősi szellemvilág, metafizika). — SONKA. Nyáladzás, hogy az ego eltűnjön. Úgyis nehéz a személyiség kiépítése. Valami kell, hogy a közösség összetartson. A legmélyebb kényszer: váladékképzés. Biokémia. Toji nyuszi… locsi-fecsi.

	Lehet sárga is vagy bármilyen. Világoskékkel az egész, szép összhatás.

	Ketten vannak, magányosak, beszédkényszeresek. Egyik a másiknak mondja az igazságokat. Táverősítés, flörtölés. Ilyen-olyan magapanaszok. Szimpatikusnak gondolják egymást. Pillanatnyi elmezavar. Játékház. Asszociációk. Deviszontozás. Magyar valóság. Nacionalizmus. — Anti kilép az összefüggésből, aztán a másiknak sincs funkciója.

	Környezetmérnök és számítástechnikus. Ennyi.

	Folyton mást csinálni. Ha kell, vastagon szedni. Zenét hangosan hallgatni — egyedül. Hogy az előadó mondhasson olyat, hogy “perfect world”. Mély bíbor, márványszerű textúra. Valami mintha jobb lenne — és nincs rá magyarázat. Fecónak sincs mindig igaza; folyton keresi az ésszerűséget. A közérzet, a hangulat? A remény, a hit? A személyes gyönyör? — Úgysem tart soká…
	Sok élénkítő ital. Dinamizmus vagy dilettantizmus? A hatos után a négyes jön? Más vizuális korszak. Az időt mérni kell. A korábbiak nem mondhatják meg a jelent. Tényleg jobb az egyes; annyira utópisztikus, hogy kell hozzá egy kis idő. Így sötétben még inkább. Érvényesül a látvány — jó ötlet volt. Bizonyos mintákat preferál. Van logika a sors személyes rendezésében. CSAK MAXIMALIZMUS! Megint pirosas. Téglalap, szabálytalan részekkel. Átcsusszant kékkel. — — Kitalálta a lényeget: minden lehet forma is! Ennek megfelelően játszik; többet hoz ki belőle. Zseniális. Töltse fel a környezetét! — Blow your mind… Track 02.
		Nem élhet közömbösen, és biztosan nem a Tab-ot nyomkodja feleslegesen. Jön ki a meleg — cappuccinón keresztül. Belső forradalmár, Offline nyugalom. Jópofa, térhatás. Csak ebben a módban.

	A a a a a a a… kis, helyi gazdaság, kitaposott udvar, szabadon kószáló állatok, a távolban templom. Magyar értékek. Képzelt világ, közelmúlt élménye. Érthetetlenség. Hiszen nincs is olyan sziklafal?! Arrafelé. Az agynak való. — Belehúzott egy csíkot. Mi lassítja? Kóbor részletek. — Robi meg vicces volt a rajzainak kötelező társadalmi mondanivalójával. Be is zabálták. Biztos az anyja hatott rá. Mint egy igazi ősparasztnak. Na jó!, Schiele tőle való. Megfáradt önmaga gyűjtésébe. Ezek az arisztokratagyerekek szeretnek zseniálisnak mutatkozni; erre van valami erős késztetésük, aztán a társadalom vagy visszajelez, vagy nem. Akkor alkoholistává válnak. Tönkremennek a szüleik árnyékában. Kretén közösséget alkotnak a hasonló társaikból, és bandáznak. Sör, meg irodalmi kocsma. Szétaffektálják magukat, és nem lehet megmaradni mellettük a büdös, félig emésztett sörszagtól. Némán böfögnek. — Gyula művészettörténet könyvekkel mászkált, és le-lerakta az italpultokra, asztalokra.

Indián [digitális-vektor]

	Kényelmes esti nyugalom. Fenében az emberek. Kólaszámítógéppolc peremmel; magyar mód. Forma, forma. Klasszikus épület, időtlenség, idétlenség, kitaszítottság. — — Normális, a haja is, szabályos testfelépítésű, megfelelő munkahely, vezető pozíció, egy feleség, egy gyerek. — Csak nehéz megjegyezni az arcát. Jól megvan a sok fasiszta disznó között.

	Bezártság, satöbbi. Közös fürdő, vécé. Bugyik a dróton. Papírmennyiség figyelés. A fiú felutazik, és Krisztián a neve. Pedagógusgyerek. Hozza magát.

Balloons

	Mindent pótló esti merengés. Villamos, neon. --- Tulajdonképpen hidegrázás. Nem kell senkinek megfelelni. Valahol lehet valami lényeg. Az egész csak szemlélet kérdése: látásmód; máshogy nézve másmilyen. — Végez kreatív tevékenységet vagy nem? Z. is eltűnt; elmélyültség nulla. elektronikus világ
	Effektusok. Szép, tiszta képlet. Még műcsavarokat is belerakott.

	Csak lennének mértéktartóak. Máskülönben nőnek a távolságok. Művészetben a hagyaték. — — Hát azt azért nem lehetne állítani, hogy a húsvét-szigeti szobroknak több eszük lett volna. — Képes alászállni, ha az illető nem figyel oda. Pedig micsoda gazdagság!…
	Iskolai végzettség… röhögcsélés, előre kiszámítható reakció. — Aztán döbbent csend, önprobléma magyarázás. — Tibi rendre visszanéz, mielőtt alkoholos fejét betenné a lépcsőházajtón.

	Ésszerű hagyomány, korszerű társadalmi berendezkedés.

	Nem kell a kultúrát erőltetni, úgyis megtalálja azokat, akiknél ér valamit; a többi meg csak bajlódjon. — Oktatáslélektan.

	Túl nagy az adatbázis?… Ki véste?… Ja, R. Durva, nyegle, nagydarab — magabiztosságot sugallva. — Nem baj az elszigetelődés, úgyis sok az ember. Olyan kiábrándító, és mégis tiszteletteljes. A kultúrsznobok szeretnek összeülni, és megvitatni, hogy ki mit hozott a családjából.

	Kifelé menekülés…

	Inkább az ufókkal kellene szót érteni!

Inka naptár

	Jött két “levegő”, szánhúzó kutyáikkal megkötetlenül. — — Ugyanaz a fény villan fel minden ablakból, mintha belül közös tér volna. Események, talán egy… Ülnek a fotelban, és néznek; valósítják meg magukat. Közérdeklődés. — Másszák az aszfaltot. Messze van Mezopotámia.

	Felváltva, nehogy jóllakjanak az ördögök.

	Önmagáért, élő múmiabőrben, mozgatva szemeit. Teljes zűrzavar, és nincs egy normális cédé.
	Nagy, boglyas, őszes hajával, sunnyogó irodalmi stílusával; átellenben a mélyebb, őszintébb látásmód.

	Egyben, kecsesen, szoborként. — — Nyúlik kifelé a fejük, egészen nyaktól. Hajlonganak jobbra-balra. Kínlódnak, transzformálódnak, szeretnének érvényesülni. Vicsorítanak, egymást győzködik le; hiába van virág a kalapjukon — csak álca.
	Csakugyan, az ember önmagát szereti megmintázni a legjobban. — Behatárolt szemlélet, fizikai korlátok, UNDORÍTÓ KILÁTÁSTALANSÁG.

	Öreg, hülye, pojácák, méregetik egymás micsodáját. “Ki az első harminc?”, meg “Ki a két hiteles?” satöbbi megállapításokkal, folyton vertikális szemléletben, művészekhez méltatlanul.

	Nem tetszik? — Jöjjön a kritika!

	Nyíltan normális.

	Mindenben ott lehet a lényeg. A megtestesülés.

	Szegény, embernek született, de madárcsőrhangon szólal meg.

Kellemetlen

	Olyan boldogan indult minden, aztán egy rádióstúdióban ébredt fel.

	………a a semmi sem jönne szabályosan alaphelyzetben. Muszáj formába önteni. Van valami déjá vu. Autó, éjszaka — ilyesmi. Fű és párás levegő. Nyúlott időérzék, fáradtság. Féreglyuk. Galaktikus végtelenség. — Édes mézet szopogató denevérek.

“Úszóláb”

	Könnyű, fizikai ernyedtség. — Szobrok tesznek az egészre. Örökkévalóságra játszanak, mentesek a mindennapi csetepatéktól. Lazán siklanak át a századokon. — Az emberiség hallhatatlan, amíg nem kerül galaktikus kényszerhelyzetbe.
	Halk dörmögés, itteni, emberi oldal. Lassú monoton jelsorozat. Kód és dekód. Középszerű semmitmondatok. Ehhez képest a Gioconda feje geometrikus.

	Gügyög, gügyög, elhivatott kommunista gyerekeként.

	Lehet, hogy a koraiak nem is figyelték az időjárás változásait, hanem egyszerűen csak látták. Volt elég idejűk rá. — — Leonardo da Vinci nem járt orvosi egyetemre, mégis boncolt halottakat, végzett tanulmányokat — magának.

	Nincs energia — csak valahol cikázik.

	Zoli mondja: kreativitás. Ő a megállapító. Elhízott, szabadidőruhás testével, álmatag, borzas fejével. — Vékony dróton keresztül sakkozik. Genetikai kérdésre vezet vissza.

Ângkôr-meditatív

	Ösztönző, tompító italok; teljes kémiai ráhatás. Kinek mi, és milyen ritmusban. — Kedélyes filozófianyelv. Kényelmetlen, állapotfüggőség… közönséges létezés.
	Levegő és víz. A hal valahogy az utóbbit preferálja. Át nem megy a másikba; ha viszik, rendszerint meghal. Közegfüggő. Drogproblémás.

	Pink Floyd az esőben, művészettörténet a hűtőn, kulturális hagymaszag. Alulolvasottság. Jelképesség. Dö, dö, dö… gyors, ideges beszéd. Nyugodt zene. — A sztárok elhiszik a pótolhatatlanságukat. Elektronikus jövőkép, zöld felület. Betegen, emésztőrendszeri gondokkal.
	Hacsak nem a semmi az ábrázolandó. Kis, duruzsoló közösség. Élethangok. Férjekmásmilyenség. Sovinizmus hagyaték. — — Mezítlábas elárverezettség. Tényanyag. Minden kilóg, belóg, vége szakad. Megannyi helyzet.

	Változatlan, bíztató, elkeserítő. Elégedettség, méltatlankodás. Romlott vegyület. Csupa illúzió. Mint egy álomban. A régi, nagy, kőépületeket benövi a fa. Nincs uralkodó, nincs rend; káosz és szabadság. Csokoládébőr, ébenfa.

Anita-modern

	A lovakat szállítják a lószállítóval. Leköveti a formát. Takarékosság és áramvonalasság. Sznobság alap. A Kriszta mindennek a szemléltető eszköze. Nemhiába tanul lovagolni. A hiányzó láncszem. Úton egy életmű felé.

	Ezékiel látomása. Semmi sem győzhet a belső kényszerrel szemben. Fekete kontra világoskék. — Kígyótekeredés, realisztikusabb ábrázolás.

	Lemegy, a Művésszel beszélget, megméri magát egy egészen más összefüggésben. Buborékolja az álmokat; habfészket csinál, akár a békák az ivadékoknak.

	Házassági vasúti váltó: nem erre kell hazamenni, hanem arra.

	Igazi elmebaj. Meg kell acélosodni! — — Mi mindent elront a mocsok!…

	Maszkos arccal vagy milyennel. Cipeli életművét, akár a haját. Aztán a világ emberek nélkül is egész jól megvolna. Feri a feladatairól szeret mesélni.
	Mindenki beteg. Vesszen a társadalmi kontroll! A Renáta mintha megőrült volna. Szférikus zene, és a fagyigépnek hűtenie kell; ez egy ilyen világ. A tollak sorra fogynak ki. Csupa intéznivaló. Tinta, betét, ilyesmi. Világlejárás. Entrópia.
	A dob szépen hozza a többit. Kisstílű biznisz, és van kabát. Megelőlegezett jólét. Ilyenfajta társadalom előcsarnoka. — A gyerekek növekedésén is lehet mérni az időt. Minden a megszületése pillanatában elöregedik — és ez nagyon kiábrándító. Balra szemét, jobbra kulturális hagyaték. — Hátrafelé járás, akár visszajátszott filmben.

Anita-meditatív

	A görögök tudtak egynémely összefüggést.

	Közelebb egymáshoz. Mindennek megmarad a nyoma. Ősleves. Maszatos-kék, normál után kövér. Barokk vagy ősi. Minden belefér, akár az impresszionizmus. Felettes illúzió. A ló virtuális térben legel. Feltételes illető. Köpött egyet.
	A tégla-piros, mégiscsak szép. A napraforgók kétszáz év óta nem sokat változtak. — Vajon elvárható-e az elnyomottaktól, hogy ne legyenek szélsőségesek?

	Minden antropomorf. Mennyei erő.

	Hülye sznobok, olyanok, mint télen a méhek, egymásba kapaszkodnak, nehogy megfázzanak vagy leessenek.

	Későromantikus helyzetkép. Azok a “z”-k folyton furán íródnak, és nem elég, hogy süt a nap, a szél is fúj.

	Mindenen folyik az édes-káros máz. Általános szépség-középszerűség, arctalanság. — Lebegjen az átélő, múljon a perc.
	Füstszag. A valóság közel van a talajhoz. Azon mászkál — akár vérebbel. A pénz tulajdonosa diktál; mindenki jólszituáltnak akarja mutatni magát, a magnó ezzel mit sem törődve fordítja meg a kazettát. Kényelmetlen szülők, a kölkeik itt néznek. Vizsgálják azt, amit nem értenek. Szépen, mereven mászkálnak a szomszédok; mindenki végzi a személyfeladatát. — Különböző rétegek egymáson. Halottkultusz.

Világszemű

	Az évszakok változnak, az emberek maradnak. — Könnyű mérni az idő múlását. Süt a nap vagy nem? — ennyi az egész.

	Esténként a szomszéd város tornya, vagy egyáltalán az ég alja… — Rövid ideig mérlegelnek. Mindenki fáradtan néz.

	77/77     Alkalmazkodás. Ez az, amit senki nem vehet el. Jó, fekete… Gótikus. Preinformáció. Minden megoldható. — Az ember érzékeny hangszer. Békahang. A Feriben van makacsság. Periodikus élet: alvás, ébrenlét. Túlhajtottság, kilazulás; ideg, nyugalom. Könyörtelenség. — A tudat másik oldalán; esetleg strandon. Pár évvel ezelőtt. Fák között… különféle összefüggésben, személyekkel, hangulatokkal. Vizes gatyában.

	A profizmust meg lehet érezni. Áttűnés. Peron. HÉV. Külvárosban a semmi felé, céltalan. Hallgatva a zenét, egyedül. Kötelező depresszió. Ellentétes színek.

Mandulaszemű

	Lehetőségek és… állandó mérlegelés. Kötelező társadalmi igazodás. Jó, sztereo hatás. A dob szépen váltogatja magát. Egy kicsit el a természettől. Fel, aztán le. Úgyis mindent ő formál. A galaxisokat csavarja; szeretné egy csomóban látni. A többit meg tágítja — a jelen fázisban. — Van logika az ősi tapasztalatban.

	Művészet vagy kultúra, vagy mi? — Minden. Kicsit kivehető a lényeg; áttekinthetőbb, jobban hat. Van és változatos. Sosem elég, viszont egyre nő. Írja magát. — Még jó, hogy megmarad.
	Antiesemény, visszacsatolás. Hidegrázás.

	Egy-két fura ember — így, megállapításszerűen. Temérdek tanulság.
	Agyonélénkítőital. Ki normális ebben a világban?… Úgyhogy: next track.

	Benne, benne és benne. Emberszövet, közös idegállapot. Morális normák? — Vannak, akik leteszik… …fegyverrel mennek vásárolni; más álláspontjuk van a szabad kereskedelemről. — Rövidzárlat, kikapcsolt áttétel, társadalmi betegség.

	Egy meg még egy. Közösségkezdet. Átmenetiség. Gyönyörű festmények. Hogy is állították az ókoriak a szépségről?…

	Kell legyen valami tévedés ebben az egészben… az előzetes szándékhoz képest nem illeszkednek a szálak. Irreális.
	Egzisztenciális érthetetlenség, intellektuális válság. Semmit érő évek, mállottság. Darwini felosztottság. Csupa képződmény.

Csigaúszó

	Szereti a nagy és hosszú lebernyegeket, merev gerinccel, felszegett fejjel, sötét szemüvegben; sugározza kifelé az értékrendet, amit a vallási közösségében szed fel.
	Legjobb lenne bármi… Kék autójukon… egész életükben… most meg két díszkutyával… Szép, kaotikus, hullámvonal. Nyugodt, senkinincsakörnyéken hangulat.
	Kellemesen növeszti a haját, parasztlányhoz méltóan. — Vannak, akik szeretik az arany ékszereket, mások Star Wars-robotnak öltöznének be, teljes, sárga, fémes felülettel, demonstrálandó, hogy ezt már nem lehet túlszárnyalni. — Olyan, mint igazi, csillagos ég; és az is!

	Napélvezet, nyárberendezkedés. Némo-kapitánynak követői. A filozófiának olyan rendszere, amelyben a köszönésnek és pénznek nincs szerepe.

	Meleg levegő, elnéptelenedett táj. Pozitív kiemelés… A napszemüveg sem fontos. Ákos, mint középkori szépfiú — Leonardo által festett frizurában, kövéren. Bár… a virágos rét kérdése több száz év óta nem sokat változott — és ez az egész, kényelmetlenül déjá vu-s. A tavasz akkoriban is pozitív esemény lehetett. Botticelli idejében, derékig a friss növényzetben; némi színjátszás, kultúrműsor a helyi arisztokrácia rendezésében.
	A nép bölcsen ítél. — Oszt’, szépen belevegyül a mocsokba, legfeljebb néha idegesen megszívja a cigit. A leánytestvérek jól néznek ki együtt. — — Olyan minőség, amely nem hihető. — Minden napra kreativitás.

	A politikai megosztottság itt kavarog. Egyetemes igazság logikátlanságból. A nap meg süt, próbál független maradni. A fa sötétzöld árnyékot vet a fűre. Impresszionista tájkép. Száz évvel később. A fény…
	Étellel befogadott áldás. Rántotthúsbölcsesség. Kilogrammszemlélet. Zsíros, izzadt nevetgélés.

	Mások is álmosak; friss idő, sem túl meleg, sem túl hideg. Renáta sokáig járt rajztanfolyamra… Most fogtechnikával foglalkozik — mint az anyja. — Nyitottak, barátságosak, hülyeséget beszélnek. Idővel tudják, hogy el kell menni. —

	Valami ronda fék a nyakában, amitől nehezen beszél. A fagylaltot szereti.
	Jönnek itt ezek a… kilóg a lábuk.

	Szép, humoros, groteszk. Önszínház. Hangritmus.

	Mozgásából ítélve, alkoholos befolyásoltság. — Persze, hogy izgalmas. Nyári őrület. Széles gesztikuláció, megkerült haver.

Meditáció

	Technika-ember. Ki van függőségi viszonyban? — Mit rontja a szemüket!? Alkalmazkodjanak! Fogadják el! — Mentegetőzés. Szép tónusú a hangja, de… Menne el énekesnőnek, a szöveget úgyis más írná.
	Mindenki különbözőképp viszonyul a nyárhoz. — — Hatósági tüdőszűrés. Nem lehet normálisan eldönteni, hogy jó-e a kedv vagy nem!… Csípő… bőr. Állandó összetevő: szakáll növekedés. Pszichomotoros nyugtalanság. Kívül-belül eltérő élmények; merengés, vakaródzás. Nincs tökéletesség; hülye eszmény.

	Minden átalakulóban. Érzelmi viszonyulás. Riki, riki, rikácsolás. 

Názáreti Jézus. — Hát… ott értelmi problémák vannak. Láttál már Mekka felé térdeplő embereket? Szerves egység.

Terror

	Pont attól normálisabb, hogy idegesíti; nem mintha kellemes lenne. Feszengő istennyila. Széteső íráskép, beteg zene. — Rángatózik, lebeg a vörös haja. Néz maga elé a Megváltó képével, és gyalogolja a járdát. Macis hátitáska. Az épületek mindent letakarnak. Fújja az orrát; a rádióban figyelmeztetnek anyák napjára.

	Elviselhetetlenségi tesztnek megfelelnek. — — Leette a pólóját, felhizlalta a hasát, hóna alatt tartja a pénztárcáját. Humorizál, élveteg fejjel keríti ki magát a bágyadt nyári délutánból.

	Feltolulnak a ronda kifejezések. Gombóccá zsugorodva. — Infantilizmus.

	Kölcsönkért szerszám

	Abnormális a világ?… Szépen borotvált bajuszával, rendezett öltözetével szabadban alszik, mert nincs más. Rozsdás fogót mutat, meg két centis bölcsességfogat, és közli, bokorban bújva húzta ki magából.

Jelenlét

	Betű, betű, képüzenet. Szimbolizmus. Meggondolatlan érvelés. A technika fejlődik…
	Soremelésjel. Örvénylő hülyeség, komolyság. Ági sapkaként hordja a haját. Könnyű felismerni.
	Személyes gyengeség, személyes gyengeség, személyes gyengeség… Egyetemi lap vagy mi, javarészt praktikumokkal. Mélyig hatoló ellentétek, energiapazarlás, motiváltság.

	Botticelli és kész! — a többit majd mindenki eldönti. Menetközbeniség. Meg kell nézni egy Renoir képet, és minden relatívvá válik. — Kulturális rétegek: buddhista szerzetes ül az ajtónál. — Hegedűgitárnőitest. A fal beszél. Evéskényszer — finom paradicsom. — Legyen csak természetes, azzal úgyis kilóg a sorból!

	Azt lehetne hinni portré, vagy legalábbis modell; lerajzolható, de csak papírgalacsin, egy rohadt képzelet.

	A kaput őrzik, nem engednek be — úgy általában senkit, melytől Kaffka jön be. Zenélés, fuldoklás, akadozás.  W h a t ’ s  g o i n g  o n?  Miért is ne lehetne kipróbálni valamit először?… Fene abba a… hétvége van, nem várható semmi rossz, legfeljebb fáradtság. Optimista kezdet, jól megy a gitárhoz.

Vonal

	Sajátképzőművészet; szegény ember… Minden odébbáll. Időleges illúzió, ez is, az is; van vagy húsz perc. Senki sem biztosít semmit. Néni meg vigyorog a rajzon… valahogy… jó kedve lett. Merészen néz a jövőbe — felfelé. — Meddig mehet bármi? Vagy a bármeddig hol van? És miért alakulnak a nyelvre fájós fekélyek? Nincs azoknak jobb dolguk? A nap még nem lopódzott el, viszont a hang nehezen jön össze a mentéssel. Tiszta hülye!; itt mindenki kerülgeti a másikat. Szép ez a kék rajz — pedig nem volna szabad megállapítani. Agyatlanságot feltételez, közben meditatív zene szól. Képben, hullámformában.
	Szerelmesen a lehetőségektől. Vékony-vastag; tiszta zavar. Az ajtóba nem lehet betenni, mert fennakad, és ez folytonos probléma. Zseniális önhatalmúság! Hát nem csodálatos?!…

TotemPuma

	Képi világ, ízlés. Ilyen-olyan; minden, akár ellentét. Hátralévő tíz perc. Aztán levegő (nem lebegő!), valóság, kényszertársak, szükséghelyzet. De lehet, hogy Egyiptomban még rosszabb lehetett — hiába volt macskakultusz. Bár… nem biztos, hogy tudtak ilyen, szép neonzöldet csinálni. Rejtett késztetésekkel, és ennek a dalnak szörnyű a minősége.

	Fent a ház sarkán ül két galamb és röhög az egészen.

	Mindent az egyénnek magának kell kézbe vennie — hülyék hátrányban. — Büntetés? — A sors.

	Naphimnusz, -imádat. — Hal, friss, azaz: élő, illetve valós, kiszáradt úszókkal, teljes, fehér háttérrel. Enyhén döglöttségszerű, optimista nézéssel, tűrve a különböző zenéket. Szemmel láthatólag a vadság sem zavarja. Igazán hozza a jelenkor kívánalmát, a mértékletességet.

	Életfilozófia próbálgatás, de leginkább keresés, két evés közt, megfázottan.

	Bármi, és a kutya rángatja a kezet. Szemközti domboldalra (már) süt a Nap. Szállingóznak dolgozni. Oldaltáskákkal. A rigó talált valamit.

	Hangulat, minőség, ilyen-olyan képzelet. Fejfájás, pihentség és fáradtság. Eladottságverseny.
	Az állapottal kell kezdeni valamit. Jelenlét. Értékek, pénzben vagy máshogy. Minden keveredik. Drogosultság.

	A szakállnak abszolúte nincs piaca. “Bérleteket, menetjegyeket!” A két szem egymással szöget zár be. Héj.

Greco nyomán-I.

	Olyan, mint egy nagy gödör: csak mélység van benne. Demonstrálja a végtelent. — Szép is lehetne — kettős áttétellel — nem minden megfelelő. — — Klasszikusok vagy az ókor… csak eszményképként. Kell a fehér szín — mármint a márványé. A kereszténység hanyatlásával kezdődött minden. Hogy rányíljon a művészetre. A gótikával próbálta becsapni magát. Greco csodálatosan festett a vallástól függetlenül. Volt látásmódja, és ez egyéni kérdés.

	Mindig adódhat véletlenszerűség. Kölkök és por; örök összefüggés.
	Vizsgálják a környezetet, ezt onnan lehet tudni, hogy néznek.

	Kemény, szociális helyzet: Sötét, nehéz falak, népes család. Halk megnyugvás, feszélyezettség. Döbbent csend, az öreg magyarázkodik.
	Feltolulnak az élmények, elment egy élet. Ugyanaz a levegő, ugyanaz az Ég. Valahol jó üzletet csinálnak a fagyiból; meleg van.
	Fény.
	Elszigeteltek, és rendre tenni akarnak. Mintha nem is lenne valóság.
	A dombok közé beépült egy város. Lócsontokon mozogva. Elég a kiszámítottság! — Bágyadt szellemi élet. Sematikus Jézus-kép. Előtérben Európa. A szép, narancsszínű szakálla jól megy a szürke vakolathoz. Kézfejében némi differencia. — Kínai sárkány, egykorvolt térdnadrágos kereskedőházban. — Ne!…

Madárember és a felkelő Nap

	Semmi sem változik lényegileg. Már a Kilimandzsáró tetején. Jégdarabkák.
	Türkizkék, salakvörös; fehér felhők, térérzet. Vizualitásélmény. Eszmény. Égi és földi problémák. Fizikai és lelki jelenségek. (Jelenések.)
	Gondol egyet, és felmászik. Tudja jól, ha következetesen halad, eljut. Eleve olyan fajta; érdeklődő és becsvágyó. — Modern világ, modern szikla. Korszerű felszerelés. Forróság-hideg. Nyár-tél. Afrika-Ázsia (Ausztrália).
	Örökös kiegyenlíthetetlenség.
	Frissen mosott hajjal sietősen… Második osztályból. “Szalámi…?” — bátortalan gondolatkényszer, és akkor Dali…
	Lebegni, eljutni oda. A vörös kőhöz. — Egy szerelem, egy gyerek. Isten jól kitalálta magát.

	A munka megnemesíti az embert, de el is sekélyesíti.

••••••••
	Gótikus rock. Asszociatíve. Összetartó erő. Lokálpatriotizmus. Új és régi értelmezés. Vannak, vannak… korlátoltak.

	Nem szűnik az egyén felelőssége. Álom és valóság. Mélység és felület. Bódulat és kijózanodás.

Sziklafej

	Tiszta, friss levegő; akár vihar után; meg-megújulás. — Kényszer… táplálkozás… Evés-élet, nem evés-nem lét. Izületek.
	A teherautósok állandóan pakolnak.

	A hegytetőn vár, némi füst.

	Nem lehet távlatot látni. Temérdek bogár a levegőben, porzik az út, buszról jönnek az egyének. Nő füstgolyót enged ki, eteti gyerekét. Estefelé. Maszatos nap.
	Három generáció vallási alapon, pufók fenékkel. — Nap befordul a látóhatár alá. Elszállingóznak; legyek nem nyugszanak. A zöld minden évben újra előjön. Pezsgés.

	A természet a nagy számokra játszik; szeret válogatni. Az erősebb követelményhez dupla mintára van szüksége.

	Miféle ez az egész?--- A hülyéknek mindig szenvedni kell.

Csonka Jani

	Többféle képsík, elrendezés; ilyen-olyan világ. Furfangos körök lazítják a helyzetet. Itt is lehet, ott is: nem változik. Borzalomizmus. Napos kontúr. Növényzethez tartoznak; bokrok és környékük. Tájorientáltan. Erős fény, belső zene.

	Semmilyen várakozással jön a nyár. Kulcsát morzsolgatja új társaságban. — Van esze, továbbáll. Cipeli a sorsát.

	Másodosztályú napszemüvegben. — Nyári jég. Pénz, pénz, pénz, pénz. Kényelem.

	Nagylelkűen adott húsz forintot a gyerekének. Akár energiaital. Virtuális korrekció. Mint egy öszvér: igénytelen.
	Úrasztala: a kuka be akarja kapni az embereket. Labdává változni; aztán autóval le-fel szaladgálni.

	Jön Füge. — Innen el!…

	Semmiközérzet; építőanyag. Kinézet, design, eladhatóság.

	Ideg. Kutyaugatás, betegség. Közepes város, és a korláton “KULCS MÁSOLÁS” tábla. Elektronikus közösség, beidegződés.
	Papa kihozta a gyereknek a biciklit. Élnek a régi reflexek. Ügyes, mint egy villanyszerelő. Tele félelemmel, felcserélt kinézettel. — Kedves volt, és ez így helyes. Soha semmi nem tökéletes. Kényszerreakció. Színizléstelenség.
	Az illető fogja magát, és hoz egy esős változatot.
	Favágó: ék alakban odacsap, a darab kiesik, ismételgeti, majd kidől a fa.
	Szépség?… — Geometria, sablon; átlagosság.

	Sodródott, mint egy folyami kavics. — A lázadókat sehol nem szeretik.

	Szétálló testalkatrészek; semmi misztikum. Kopott, izületes tájkép. Saját másolatok. Be-beadogatott pályázatok, várt eredmények.

POWER OFF

http://miki.vze.com/
barath@go.to