Garaczi László

Prédales

Figurák:

Chrystel	francia-amerikai-japán írónő, tüzes, cinikus 
Egon	magyar író, a helyzet mindenkori kulcsa, nagyon paraszt
Elena	amerikai-litván ügyintézőnő, frusztrált infantil, keep smiling, nem kap választ, csak pislog
Janonis	a férje, súlyosan cipeli magában a leláncolt gólemet, szeret farigcsálni, hadar és ismétel
Erika	egy minden mértéken felül udvarias, avokádó-függő magyar írónő
Genya	(Geraszimov) ukrán Goethe, nagy természet, kevés beszéd, szóban diétázik
Loyd	beszédes, frivol, ideges, malac, tanulékony, orálszadista
Roy	szakács, sármos macsó
Bessy	fekete bőrű titkárnő, komplett őrült
Larry	a postás
Egy indián, egy tehén, láthatatlan rendőrök 

Hely, idő:	USA, 1995.

A szereplők szövege az előző szereplőét követi, kivéve amikor az egyik szereplő úgy kezd el beszélni, hogy a másik még nem fejezte be, ekkor a közbevágás helyét: / jelöli.

1.
(sötét barlanghasadék mélyen a föld alatt, távoli neszek visszhangjai, csöpög a víz, denevérröpte, suttogás, kísérteties atmoszféra. - Ugyanez illetve ennek variációi hallatszódhatnak majd a jelenetek között. - Közeledő fények, zihálás: Chrystel és Egon préselik be magukat az üregbe. Egy darabig kimerülten hallgatnak. Chrystel valamit néz a falon, odavilágít.)
Chrystel	(felkel, és közelebbről megvizsgálja) Denevér.
	(Egon is odavilágít, hümmög, majd körbevilágítja az üreget)
Egon	Itt már voltunk. (a szemben lévő nyíláshoz megy, és beordít) Roy!... (hallgatóznak) Roy!!!... (semmi válasz. Most ő is közelebbről megnézi a denevért) Alszik? (nézi majd groteszk hessegető mozdulatot tesz) Hess... Hess!... (nézi) Hülye állat. (leül, csend)
Chrystel	Gyújtsunk rá.
Egon	Bunkóság.
	(Chrystel előveszi a cigit, rágyújt, Egon nézi)
	Én is. (némán dohányoznak egymásnak félig háttal)
	Valamit akarok mondani.
Chrystel	Shit.
Egon	Asszem beléd vagyok zúgva.
Chrystel	Shit.
Egon	Onnan tom, hogy a szerelmes számoktól elérzékenyülök.
Chrystel	Fuck you.
	(csönd)
Egon	A Lolitának az elején van egy magyar szereplő, aki női cipőket javít a diliházban... Aztán később, mikor először látjuk a Lolitát, egy katicabogár mászik a lábán... Neked pedig... (lassan lehúzza Chrystel válláról a trikó pántját)... egy katicabogár van a válladra tetoválva... Milyen gyönyörűséges vagy, Istenem...
Chrystel	(eltolja Egon kezét) Moi, je, moi, je, / t’as que ça dans ton petit crâne.
Egon	Miért!... (csönd) Moázsö. Mi az, hogy moázsö? (durcás) Angolul kell beszélni, nem tudtad? Moázsö. 
	(Chrystel nézi, majd odahúzza Egont, csókolóznak, de mikor Egon beindulna, el akarja tolni magától, dulakodnak)
Egon	Chrystel...!
Chrystel	Nem! (ellöki)
Egon	(hitetlenkedve rázza a fejét, csönd) Segítened kell. Chrystel. Be kell fejeznem a munkát. Nem tűnhetsz el a végére. Itt vagyunk a föld mélyén, elveszve, halálra ítélve, / és te végre igent mondasz, és...
Chrystel	Nézd! (nézi a mocorgó denevért)
Egon	Chrystel! (megfogja a fejét, megint dulakodás, Chrystel lerúgja magáról)
Chrystel	Fuck you!... Csak jár a szád! Nyelvelsz. Nem igazi...
Egon	Chrystel!
Chrystel	(odahajol, kíméletlen) Nekem, te, nem jelentesz, semmit... semmit nem jelentesz.
	(Egon Chrystelre mered, az félig elfordulva dohányzik)
Chrystel	(bevilágít az egyik résbe) Most erre. (elnyomja a cigarettát, beteszi a zsebébe)
Egon	Éppen ma három hónapja ismerjük egymást...
Chrystel	Hm.
Egon	Kicsit másnapos voltál.
Chrystel	Nem kicsit. (bekiált a nyílásba) Roy!!!... Roy!!!... Hé, Roy!!!... (bemászik)
Egon	Jézus, segíts. (a lány után kiált) Ne arra... Chrystel!... Én nem megyek arra!... Hallod?... Chrystel!... Várj meg!...
	(Chrystel egyre messzebbről szólongatja Royt, Egon lassan lecsúszik a földre, semmibe révedő tekintet)
	Szóval ez lenne a borscsleves? Nagyon finom. Nagyon ízletes étel. (lehunyja szemét, sötét) 

2.
(az írók, és vendéglátóik: Elena és Janonis a kolónia ebédlőjében illedelmesen étkeznek)
Egon	(indignáltan) Szóval ez a borscsleves.
	(hosszú csend)
	Hú, de finom.
	(csend)
Janonis	Geraszimov, mi ez? (kivesz egy kanállal) Káposzta?
Egon	Káposztaleves az a: scsí. Tanultuk oroszból. Scsí.
Loyd	(boldog megrökönyödéssel) Scsí?
Egon	Scsí.
Loyd	(megtanulja) Scsí - káposztaleves.
Janonis	Mi ez benne, Geraszimov?
	(Geraszimov nem érti, zavartan bólint, és felhajt egy pohár bort)
Chrystel	Cékla.
Erika	Ez az: céklaleves.
Chrystel	(Geraszimov felé) Kint szedte tegnap a kertben.
Egon	(magában) Véres tök.
Loyd	(gyakorol) Scsí: káposztaleves, borscs: céklaleves.
Elena	(udvariasan Erikától) Magyarországon milyen levesek vannak?
Egon	(a másik oldalról) Csont.
Elena	Csont?
Egon	Jessz.
	(esznek, Geraszimov felcihelődik, felemeli a poharát, egy ideig áll dülöngélve, a többiek is óvatosan felállnak a tószthoz)
Geraszimov	(felordít) Bugymo! (felhajtja a poharát, a többiek is bugymoznak, ki több, ki kevesebb lelkesedéssel és hozzáértéssel)
Egon	(megfontolás után) Mi az, hogy bugymo?
Geraszimov	(felnevet) Bugymo! (iszik)
Janonis	Geraszimov, mit jelent az, hogy: bugymo?
Geraszimov	(akadozva) Bugymo, azt, jelenti, / hogy.
Chrystel	Let it be. Hadd legyen.
Egon	Hegyibe.
Loyd	(magában) Scsí.
	(esznek)
Erika	A Terence Hill-lel utaztunk a vonaton.
	(Elena megkövülten bámul Erikára, Genya kezd berúgni, a tányérjába mered, arcokat vág)
Janonis	Kicsi a világ.
Egon	Vagy ahogy Platonov mondja: a világ egy nagy bugyogó.
Loyd	(álmodozik) Bugyogó...
Janonis	Platonov?
Elena	(megpróbál kibontakozni a megkövülésből, Erikától kérdezi, aki viszont a fiúkat figyeli) Ki az a Terence Hill?
Egon	(Janonisnak) Egy Csehov-dráma címszereplője.
Janonis	Platonov!? 
Elena	Terence Hill...?
Egon	Platonov. Nem ismered?
Janonis	Ismerem Csehovot, de ilyet...
Egon	Hát pedig.
Janonis	Nem, ez nem Csehov. Nem lehet Csehov. Az a nagy helyzet, hogy Csehovban elképesztően profi vagyok, gyerekek.
Egon	Üveg whisky.
Loyd	(elismerően) Scsí!
Erika	Borscs!
	(farkasszemet néznek a felek, Janonis lassan kezet nyújt)
Janonis	Még hogy Platonov.
Elena	(révületben) Terence Hill...
	(eleresztik egymás kezét, csend, esznek)
Egon	Terence Hill az Erikát fel akarta csípni a vonaton.
Chrystel	(gúnyos elismerés) Erika!
Erika	Csak nézett.
Egon	De hogyan!
Elena	Terence Hill?
Egon	A szemével egyenesen belenézett az Erika szeme közepébe.
Elena	(kigúvadt szemekkel) Ajjaj.
Egon	Belefúrta tekintetét az Erikába.
	(Elena dörzsöli a szemét)
Chrystel	Azt a villámló, tüzes tekintetét?
Egon	Nem tüzes, / ibolyakék.
Erika	(Egonra mutat) De ez itt mindent elrontott, mert hátrafelé kapált a lábával az ülés alatt, meg a kezével ilyen provokatív szarvakat növesztett magának. (mutatja)
Egon	Csak jeleztem, hogy övé a pálya.
Erika	Kösz.
Egon	Erika meg hátragyömöszölte a haját a két ülés között. Na, most ezt képzeld el. Csináljon vele a Terence, amit akar. És közben mit sóhajtott? Azt sóhajtotta: úristen, milyen szépen öregedett meg ez az ember.
Erika	Nem azt sóhajtottam.
Egon	De pontosan, hogy azt / sóhajtottad.
Erika	Nem sóhajtottam semmit.
Chrystel	Megöregedett?
Elena	(félálomban) Csináljon vele, amit csak akar...
Loyd	Scsí.
Erika	Egyáltalán nem: érettebb lett. Loyd, / adnál egy avokádót?
	(Loyd ad neki a túloldalról)
Egon	(kárörvend) Érettebb. Elaludt, és elnyomódott az arca az ablakon (mutatja), az ajkával csücsörített álmában, így, szuszogott is, és a szarukeretes szemüvege lassan lecsúszott az orrára.
Erika	Ebből egy árva szó sem igaz.
Elena	Ki az a Terence Hill?
Loyd	(kicsit buzisan) Én inkább a Bud Spencerrel találkoznék.
Erika	Jaj, a Bud Spencer, az is nagyon cuki falat.
Chrystel	Te, Erika! Te nagyon / huncut vagy.
Elena	(halálra váltan) Bud Spencer, Bud Spencer...
Erika	Az a hobbija, hogy gyerekruhákat varr, hát nem egy édes pofa?
	(Geraszimov kitántorog az ajtón, ordenáré okádás egyértelmű hangja hallatszik kintről, pillanatra megmerevednek)
Egon	Geraszimov az ukrán vagy orosz név?
Janonis	Volt a családnak egy orosz barátja, aki megmentette a nagypapa életét a háborúban...
Loyd	(elismerően) Scsí!
Egon	Egészségedre.
Janonis	...róla nevezték el.
Egon	Jó hosszú név. Geraszimov.
Chrystel	Nem lehet becézni?
Janonis	De.
	(csönd)
Egon	Hogy lehet becézni?
Janonis	Hogy?... Genya.
Egon	Genya...?! (lassan Erika felé fordul, nézik egymást vörösödve, kint Genya nagyot öklend) Szegény... Genya. Megnézem. (kimegy)
Janonis	Nem szokás, hogy orosz nevet adnak. Nem csípik az oroszokat.
	(szirénázás hallatszik kintről)
Loyd	(kinéz az ablakon) Megint a zsaruk.
Erika	Mennyi rendőr.
Elena	A gerillakertészek...
Erika	Hogy?
Janonis	Gerilla gardeners.
Erika	Azok meg kicsodák?
Janonis	Feltörik éjjel a sztrádát, és elültetnek egy fát az út közepére.
	(Egon visszajön, leül)
Elena	Jobban van?
Egon	Aha.
	(a már ismert hányáshang, kis zavar)
Erika	(Janonisnak) Elültetik a fát az út közepére...?
Janonis	Négyen haltak meg a főúton, innen néhány mérföldre. Egy egész család.
Erika	Miért csinálják?
Janonis	Természetvédők.
Chrystel	Wow!
	(csend, esznek)
Elena	(hebeg) Egyik éjjel meg fellázadtak a farmon a tehenek. Áttörték a karámot, és végigvonultak a városon. Kocsikkal kellett visszaterelni őket.
Erika	Telihold?
Elena	Lehet, hogy azért?
Egon	Bőgtek közben?
Loyd	Az a sok eltaposott vúccsák az úton.
Erika	Vúccsák. (Egontól) Mi is az a vúccsák?
Egon	Vuccsák?... Mormota. Vagy mosómedve.
Erika	(megtanulja) / Vuccsák.
Loyd	Szerintem azokat a vúccsákokat a kamionok trancsírozták széjjel.
Janonis	Az egész falu talpon volt. Mindenki. Mindenki fenn volt egész éjszaka.
Egon	Hogy mondják angolul, hogyha bőg a tehén? Pontosabban, hogyan bőg a tehén angolul?
Loyd	Ló.
Egon	Azt mondja a tehén, hogy ló? (kipróbálja) Lóóó.
Chrystel	Magyarul?
Erika	Mú.
Loyd	Mú???
Erika	Mú.
Loyd	Scsí.
Egon	De úgy, hogy múúú.
Elena	Múúú.
Egon	Mélyebb hangon. Múúú.
Elena	Múúú.
Chrystel	Múúú.
Egon	Ez eddig a legjobb.
Elena	Múúúúúú.
Erika	Janonis?
Chrystel	(teljes erővel) Múúúúúú!!!
	(mindenki összevissza múzni kezd, ahogy elcsendesednek, megint az irtózatos hányáshang kintről, tikkadtan hallgatnak)
Erika	Janonis, te nem múztál.
Janonis	Nem tudok, nem is akarok múzni. Ti múztatok eleget.
	(bedöcög Genya, leül)
Elena	Hogy vagy? Jobban vagy?
Genya	Hm.
Elena	Kérsz valamit?
Chrystel	(gonoszkodik, Genya felé nyújtja a borosüveget) Buseró?
Genya	(fejét ingatja) Nono. No buseró.
Janonis	Gyógyszer? Orvosság? Orvosságot nem akarsz?
	(Genya nem érti, mosolyog, nagyot sóhajt)
Egon	Genya alkatilag hasonlít a Bud Spencerre. Össze kéne hozni a Terence Hill-lel, biztos megértenék egymást.
Elena	Ki az a / Bud Spencer?
Chrystel	Genya, szeretnél találkozni a Terence Hill-lel? Itt lakik Hudsonben.
Genya	Hm?
Chrystel	Terence Hill, Genya.
Genya	Á, jesz, terenszhil. (feláll, a hűtőszekrényhez botorkál, kivesz egy sört, kinyitja, nézi, lemondóan sóhajt) A diétám. Máj dájöt. (meghúzza, a többiek megbocsátó mosollyal nézik, mint egy gyereket)
Janonis	(megtörli a száját, és föláll) Hát akkor...további jó étvágyat.
Erika	Köszönjük.
Janonis	És jó munkát. Elena? / Mehetünk?
Elena	Menjünk. (Janonis mellé tántorog)
Janonis	(az ajtóból visszafordul) Ha bármi probléma, ott a szám a pulton.
Loyd	Köszönjük. (böfög, megijed) Bocsánat. Scsí.
Janonis	Érezzétek jól magatokat. / Goodbye!
Mind	Bye-bye.
(Elena és Janonis elindulnak, Elena elbotlik, Janonis elkapja, kis élőkép: Elena Janonis karjában, sötét)

3.
(Bessy, a néger takarítónő felmos az ebédlőben, háttal hajlong, csak nagy, gömbölyű feneke látszik. Bejön Larry, a postás, nem veszi észre, leteszi az asztalra a leveleket, meghúzza a whiskyt, közben látja meg Bessy ringó tomporát, hosszan, révülten bámulja)
Larry	(súgva) Bessy...!
	(Bessynek megdermed a feneke, élőkép)
	(újból) Bessy...!
Bessy	(elhaló hangon) Larry...!
Larry	(közelít) Bessy...!
Bessy	Larry...!
	(belép Egon, Larry gyorsan leteszi a whiskysüveget, hátrál, művigyor)
Larry	Hi!
Egon	(bizonytalanul) Hi.
	(Larry kimenekül, Bessy felegyenesedik: partvis, vödör, kötény, kendő, valahogy az egész jelenség kicsit olyan magyaros, nézi Egont, olyan “ha ló nincs, a szamár is megteszi” nézéssel, leteszi a vödröt)
Bessy	Hello!
Egon	Hi.
Bessy	(kezet nyújt) Bessy vagyok.
Egon	Egon.
Bessy	Író?
Egon	Igen.
Bessy	Honnan?
Egon	Magyar / ország.
Bessy	Wow!
Egon	Járt már arra?
Bessy	Nem, de... (töpreng, Egon elé áll csípőre tett kézzel, szélesen mosolyog) “Csokolt meka sekkemet!”. (nézik egymást) Jól mondtam? Azt jelenti magyarul: goodbye!, igaz? Vagy valami ilyesmi. Egy ismerőstől tanultam.
Egon	Aha.
	(Bessy elkezd felmosni)
Bessy	Bu...Bu...Bukarestben lakik?
Egon	Budapest.
Bessy	Á, Budapest! Gyönyörű város.
Egon	Szép a fekvése. De a házak le vannak robbanva.
Bessy	Rili?
Egon	Például a mi házunk száz éves, és ötven éve nem volt renoválva.
Bessy	Szörnyű.
Egon	Ez a ház kétszer olyan öreg, és milyen jó állapotban van.
Bessy	Igen, a barátnőmé volt.
Egon	Rili?
Bessy	Összejött egy cowboyjal Michiganben, és eladta az Alapítványnak.
Egon	Egy cowboyjal? Vannak még igazi cowboyok?
Bessy	Én is csodálkoztam.
Egon	(kis csönd után) És ön? Ön Hudsonben él?
Bessy	Már tíz éve! (abbahagyja a munkát, csípőre teszi a kezét, számol) Előtte Manhattanben laktam 17 évig, azelőtt Washingtonban, az volt, mennyi is, 12 év, azelőtt Texas, nyolc év, azt nem szerettem, Texasba Kanadából költöztünk, Halifaxban éltem 21 évig. Egyébként Európában születtem, Düsseldorf. Tudja, ahol a rém volt, a düsseldorfi rém. Apám egy operatársulattal került Düsseldorfba. Ifjú házasként költöztem Berlinbe, ott született az első gyerekem, aztán Párizs, új élet, az volt 10 év. Meghalt a férjem, néhány évig utazgattam, mielőtt letelepedtem volna... (Egon kigúvadt szemmel nézi)... Belgiumban. Na, ott aztán majdnem leragadtam. Brüsszel. Imádom Brüsszelt. Legszívesebben ott laknék. 28 év alatt se tudtam megunni.
	(szünet)
Egon	(óvatos elismeréssel) Nem mondom.
Bessy	(sóhajt, kinyújtóztatja a derekát) Utazni kéne.
Egon	(óvatosan) Most egyedül él?
Bessy	Van egy hat éves kislányom. Meg a férjem. Sajnos.
Egon	Sajnos?
Bessy	Annak idején rosszul döntöttem, mikor őt választottam.
Egon	(merész) El is lehet válni.
Bessy	El is fogok. Elválok, ez az.
Egon	(óvatos) Mondjuk tíz év múlva?
Bessy	Nem lóverseny.
Egon	Új életet kezdene?
Bessy	Miért ne?
Egon	Mi a baj a férjével?
Bessy	Magamban csak úgy hívom, hogy motyogi.
Egon	Motyogi? Mi a rendes neve?
Bessy	Terence.
	(Egonban megáll az ütő)
Egon	(összeszedi magát) Motyoginak hívja?... Magának aztán van humorérzéke.
Bessy	Nekem a humor az élet sója. Humor nélkül egyszerűen elpusztulnék... Elmeséljem kedvenc viccemet?
Egon	Tessék.
Bessy	(rövid gondolkodás után ordenárén röhögni kezd, majd elkomolyodik, megint röhög, megint elkomolyodik) Két nagy hólyag lóg a pince falán. Az egyik leesik, és kipukkad. Azt mondja a másiknak, te nyertél. Mire a másik!: asszed jobb itt dülledni, mint ott lottyadni?! (pukkadozik, Egon udvariasan mosolyogni próbál, Bessy fejhangon megismétli) Asszed jobb itt dülledni, mint ott lottyadni! (szemét, fogát összeszorítva, vinnyogva rázkódik az elfojtott nevetéstől, elkomolyodik, felveszi a vödröt, lesimítja a ruháját, az ajtó felé tájékozódik) Hát akkor én.
Egon	Ühüm.
Bessy	Kislányomért megyek óvodába.
Egon	Értem.
Bessy	Minden jót. Még találkozunk.
Egon	Biztosan. Itt leszünk három hónapig.
Bessy	Viszontlátásra.
Egon	Viszontlátásra.
Bessy	(visszafordul az ajtóból, sokat mondóan fölemeli a mutatóujját) “Csókolt meka sekkemet”. (érzelmes mosollyal távozik)

4.
(Chrystel, Erika, Egon, Loyd, Genya az ebédlőben. Genya félig háttal solitare-t játszik a kompjuteren. A többiek az asztalnál ülnek, kapatosak)
Loyd	Étteremben kajáltunk, anyám nem szeretett főzni. Ott álldogált körben a fekete személyzet, és nézték, ahogy zabálunk. Egyszer, sose felejtem el, nagyanyám kivett a süteményestálból egy barnára sült kukit... kuki? Tudod, mi az a kuki?
Egon	Hm?
Loyd	Édes sütemény, desszert...
Erika	Kuki.
Chrystel	(malícia) Tipikus amerikai / ínyencség.
Loyd	Szóval kivesz egy kukisütit a nagyi, és ott a fekák füle hallatára azt mondja: tudjátok, hogyan hívtuk gyerekkorunkban az ilyen odakozmált süteményt? Niggerbütyök. Úgy hívtuk. Niggerbütyök.
	(szünet)
Egon	Szép.
Chrystel	Olyan... ismerős ez a sztori.
Loyd	Niggerbütyök. Azt hittem, / elsüllyedek.
Erika	Miből sütik a kukit?
Loyd	Süssek nektek? (a konyhaszekrényhez megy) Van hozzá minden. (lendületesen hozzákezd, Egon tölt a poharakba)
Chrystel	Niggerbütyök. Egy Woody Allen filmben volt, már emlékszem. / (Loydnak) Te kis hamis.
Egon	Bugymo!
Erika	Bugymo. (isznak)
Chrystel	Genya! Figyelsz?... Bugymo!
Genya	(odafordul, felemeli a poharát) Bugymo. (iszik, aztán visszafordul a solitaire-hez, Chrystel lemondóan legyint, most Loydot fixálja, majd Egonéknak mondja Loyd felé intve kacéran)
Chrystel	Milyen otthonosan mozog... (kezd belebújni a kisördög, leül szemben Erikával) Erika! Elfáradtál? Ne szomorkodj! Kire gondolsz?
Erika	Nem a Terence Hillre.
Chrystel	Biztos?
Erika	Ühüm.
Chrystel	Akkor kire?
Erika	Senkire.
Chrystel	Szerelmi bánat...? (rövid hallgatás után) Úgy ülsz ott, mint egy rakás szerencsétlenség.
Egon	Chrystel! Ez goromba volt.
Chrystel	Őszinte volt. Erika! Haragszol rám?
Erika	Nem.
Chrystel	(utánozza) Nem. Nem. Nem. Ha fáradt vagy, Erika, miért nem mész el aludni?
Egon	Chrystel!
Erika	Hagyjad. Majd megunja.
Chrystel	(kis csönd után) Erika, te most hány éves is vagy?
Erika	38.
Chrystel	Az nagyon sok. Erika, te már nagyon öreg vagy.
Erika	Nem / érzem.
Chrystel	38! Lehet, hogy a Terence Hillnek ez a kedves évjárata? Szereti a régiséget? Az antik cuccokat?
Egon	(színlelt rettegéssel Chrystelt nézi) Azt hiszem, ma éjjelre be fogok zárkózni.
Chrystel	(be van kattanva) Én meg azt hiszem, ma éjjel nagyon nagy botrányt fogok csinálni...
Egon	(kérlelőleg) Na.
Chrystel	...Fel fogom gyújtani a házat. Hallod, Erika?
	(Egon feladja, a halántékára mutogatva jelzi Erikának, hogy Chrystel megőrült, megnézi, hol tart Loyd)
	Erika! Ne csodálkozz, ha végre valami forrót fogsz érezni az ágyadban. (gúnyos kacaj) / Bugymo! (iszik)
Erika	Azt hiszem, én tényleg felmegyek.
Chrystel	Szép álmokat.
	(Erika elindul)
Egon	Erika?
Erika	Megyek aludni.
	(Egon valamit mondana, aztán mégse)
Egon	Oké. Ne törődj vele. Jó éjszakát.
Erika	(legyint, és távozik) Sziasztok.
Chrystel	Csaó, Erika. Aludj jól. (a falra egy szívet rajzol Erika és Terence nevével)
Egon	Teljesen meg vagy / őrülve.
Chrystel	(a ceruzát Egonnak adja) Fogd meg. Így. Két kézzel a végét. Tartsd erősen. (beáll karateállásba, és a mutatóujjával kettétöri a ceruzát)
Egon	Erre azért nem lennék annyira büszke.
Chrystel	Akkor lássuk. (vesz egy másik ceruzát, tartja, Egon túlzott, parodisztikus mozdulatokkal nekikészül, többször is mintha lesújtana, aztán mégse, végül bruce lee-sen felvonyít)
Egon	Scsí! (aztán flegmán eltöri a ceruzát, a scsíre Loyd felkapja a fejét)
Chrystel	Wow! Most a felét. (tartja)
Egon	(megint beáll, morog magában) Bugymo, bugymo, bugymo...
Chrystel	Képzeld azt, hogy a Janonisnak az orra.
	(Egon abban a pillanatban eltöri a ceruzát)
Egon	Most a maradékot.
	(Chrystel kétkedően csettintget a nyelvével)
	Tartod? Erősen. (most már tényleg koncentrál)
Chrystel	Gondold azt, hogy ez meg a Janonisnak a...
Egon	Azt meghagyom neked. (lecsap, de ezt már nem sikerül eltörni) Uhhh... Ez megcsípett. (rázza az ujját, majd megnézi) Vérzik. (mámorosan szívni kezdi)
	(Chrystel összerakja a ceruza darabjait, és nézi a feliratot)
Chrystel	Nézd.
Egon	“A háború úgy fog elkezdődni, hogy vakságotokban észre se veszitek.”
Chrystel	Loyd, ez a te ceruzád? (árulkodik Egonra) Eltörte.
Loyd	Muti. (megnézi) Elenáé. Ezzel írta fel a számot.
Chrystel	(Egonnak) Na, ezt nem viszed el szárazon. (a kandallóhoz megy) Rakjunk tüzet. (tüzelőt keres, de nem talál, levesz egy könyvet a polcról) 12 hetes lelki gyakorlat az összetört szív egybeforrasztására. Írta doktor Wanderer.
Egon	(ő is levesz egy könyvet) Windows 2000.
Loyd	(ő is elolvas egy címet) Amerikai pszicho. (odadobja a könyvet)
	(lejár a kazetta, hirtelen csend, Chrystel meggyújt egy papírt a kandallóban, és fölé tartja a könyvet, a többiek mozdulatlanul nézik, a könyv elkezd pörkölődni, kihull belőle egy fénykép, Chrystel fölveszi)
Loyd	Mi az?
Chrystel	Elena... egy kisfiúval.
Egon	Mutasd. (nézik a képet) Egész jó kép.
Loyd	Nincs is / gyerekük.
Chrystel	(hisztérikus) Tűzbe vele.
	(bedobja a kandallóba a képet, hirtelen a tálalóhoz megy) Kész a kuki!?
	(csönd)
Loyd	(bizonytalanul) Az első adag.
Chrystel	(megkóstolja, kitesz egy tányérra néhányat) Genya! Genyocska. Kérsz a Loydnak a kukijából? Nagyon finom. (nyújtogatja felé)
Genya	A diétám. Máj dájöt. (kiveszi Chrystel kezéből a tányért, és falni kezd)
Chrystel	(Egontól) Kérsz?
Egon	(Genya tányérját bűvöli) Nem lehet, hogy én a Genya kukijából kapjak egyet?
Genya	Enyémből más nem eszik.
Chrystel	Miért kell neked mindig a más kukija?
Egon	Mindenki csak a saját kukijára koncentrál.
Loyd	Ez itt Amerika, barátom, felejtsd el a kollektív kukizást. Ez itt az egokuki birodalma.
Egon	Akkor te miért adsz nekünk?
Loyd	Mert túl sok kukim van, és arra számítok, hogy ha neked lesz majd sok kukid, te is adsz belőle. Gondolsz rám, ha több kukid lesz?
Egon	(blazírt) Gondolok.
Loyd	(ad neki) Kicsit édes lett. Lassan szopogassad.
Chrystel	Én a sültebbeket szeretem.
Egon	/ Niggerbütyök.
Loyd	Na. Megyek dolgozni. Hello. Scsí.
Egon	Scsí.
Genya	Itt hagyol minket ennyi kukival?
Loyd	Sorry. (kimegy, Genya vívódások közepette felpakol egy nagy tányér kukit)
Genya	(álszent) Én is megyek dolgozni. (a másik ajtón távozik, közben fal)
Egon	(eszik, dicsérőleg) Valamit tud ez a Loyd.
Chrystel	A barátja is imádja a kukit.
Egon	Barátja?
Chrystel	A Richard. Hétvégén itt volt a Richard.
Egon	Aha. (óvatosan) A Richard a Loyd barátja?
Chrystel	Ühüm.
Egon	Úgy érted...
Chrystel	Úgy.
Egon	Aha. (pauza) Helyes srác ez a Loyd.
Chrystel	Adsz egy kukit?
Egon	Enyémből jó? (ad neki) Nem figyelek az emberekre. Magamtól is rájöhettem volna.
Chrystel	Láttad a vállán a pecsétet?
Egon	Tetoválás?
Chrystel	Az nem tetoválás, hanem “branding”, ez most a legújabb őrület. Szabályosan beégetik a mintát a bőrbe, pontosan ugyanazzal a technikával, ahogy a tehenet vagy a lovat megbélyegzik.
Egon	Nekem a te válladon a tetoválás, az tetszik. Muti csak.
	(Chrystel kihívóan lehúzza a vállpántját, és megmutatja a tetoválást)
Egon	Katicabogár. Hogy mondják angolul?
Chrystel	Ladybird. Szerencsét hozó Ladybird.
Egon	Ladybird. (a katicabogárnak hízelegve) Kisbogárka, csak be ne kapjon éjjel a denevér. (Chrystelnek) Nekem adod? (úgy csinál, mintha óvatosan meg akarná fogni a bogarat, Erika jön be papírokkal és egy letekeredett festékszalaggal a kezében)
Erika	(drámai hangon) Beszart a gép, nem nyomtat.
	(a most következő dialógust Chrystel nem érti)
Egon	Micsoda?
Erika	Egyszercsak abbahagyta. (mutatja a papírt) Itt. Látod? Innentől üresben nyomtatott.
Egon	Ne.
Erika	Kábé húsz flekk, / aztán kampec.
Chrystel	(megpróbál bekapcsolódni) Mi történt? What s up? (nem reagálnak rá)
Erika	Minden új szalag húsz dolcsi.
Egon	Nagyon / durva.
Erika	Te mennyit nyomtattál?
Egon	(töpreng) Tíz oldalt?
Erika	Én is.
Chrystel	(akar valamit mondani, aztán sértetten) Good night.
	(kimegy)
	(Erika sütizni kezd, csönd, Egon a szalagon babrál)
Egon	Valamit ki kell találni.
Erika	(kicsit töpreng, hogy mondja-e) Igen, csak te mostmár mindig a Chrystellel hetyegsz.
Egon	Mi az, hogy hetyegek?
Erika	Úszni mentek... meg Hudsonbe...
Egon	Kerestünk, nem voltál itt. Napoztál titkos helyeden a mocsárban.
Erika	A mocsarat azt csak úgy mondtam. Nincs is ott mocsár.
Egon	Wow!
Erika	Nagyon jó kis hely. Ha akarod, holnap megmutatom.
Egon	(lassan, a kétértelműséget hangsúlyozva megismétli) Nagyon jó kis hely? Ha akarom, holnap megmutatod?
Erika	(mereven) Csak veled ne kezdjen az ember.
Egon	(utánozza) Ez az. “Csak veled ne kezdjen az ember.” (farkasszemet néznek)
Erika	Nem mondok el többé semmit.
Egon	Akkor a Chrystelről fogok írni. / ő is jó téma.
Erika	Persze, / írjál csak róla.
Egon	Nem egyszerű eset, de azért. (kis csönd)
Erika	Figyelted, hogy mindig csak nők hívogatják?
Egon	Hm?
Erika	Tudod, egy ilyen női szálláson lakik.
Egon	Igen. És?
Erika	Semmi.
Egon	(konspirációs suttogással) Gondolod, hogy... (töpreng)... leszbi?
Erika	Hát.
	(csönd)
Egon	(pukkadozik, aztán nyugodtan) Össze kéne hozni a Loyddal.
Erika	Hm?
Egon	Scsí. (magának) De akkor mi volt az a kis flört Genyával az első éjszaka?... (fölnéz) Szóval, szerinted... Sebaj, igyunk. Chrystelre és a férfiakra!... és a nőkre! Az első éjszakára. Chrystelre és Genyocskára. Loydra! Scsí! Scsí! Scsí! (felhajtja)

5.
(flashback, az első éjszaka, csak Chrystel és Genya tartózkodnak az alkotóházban. Zene, Chrystel és Genya egy-egy üveg Boucheron-val)
Chrystel	(fölemeli az üveget) Buseró!
Genya	Buseró!
	(isznak, extatikus tánc, egymásra locsolják a bort, az asztal körül kergetőznek, Chrystel egy nagylángra állított öngyújtóval tartja távol az egyre jobban bedurvuló Genyát, Genya kiüti a kezéből, leesnek a földre, meggyullad a szőnyeg, Genya eltapossa, elindul Chrystel felé)
Chrystel	(figyelmeztetőleg) Hé!
Genya	Most megvagy. Megyünk ágyba.
Chrystel	Viccelsz?
Genya	Chrystel! (megfogja)
Chrystel	Hagyjál! (ellöki)
	(Genyának valami eszébe jut, bambán néz, fölemel egy üveget az asztalról)
Genya	Buseró!
Chrystel	Buseró.
	(isznak)
Genya	Chrystel! Enyém ország... Ukrajna nagyon szegény. Mindenki szegény. Sok, sok szenvedés. Nyomorúság. (nem tudja elmondani, sírva fakad) Buseró! (iszik, Chrystel el akar menni mellette, de Genya elkapja a karját, és magához húzza, Chrystel kiszabadul, és karatepózba ugrik. Genya elindul felé, Chrystel mellkason üti, Genya hátra tántorodik, nézi Chrystelt, aztán felröhög, legyint, a hűtőhöz megy, kivesz egy hatalmas főtt sonkát, az asztalra teszi, stíröli, kis siránkozás) A diétám. (keres egy kést, de csak húsbárdot talál. Méregeti, hol csapjon bele a sonkába)
Chrystel	(pimaszkodik) Azt mind meg akarod enni?
Genya	Ma születésnap, nincs diéta.
Chrystel	Születésnap! Csak azért mondod...
Genya	Nincs diéta. (többször felemeli a bárdot, de nem sújt le)
Chrystel	Gyáva vagy, nem mersz odacsapni.
Genya	Gyáva? Mi az, hogy gyáva?
Chrystel	“Gyáva” azt jelenti, buseró! (fölemeli a poharát)
Genya	(mosolyog) Buseró. (iszik, majd újból odapróbálja a bárd élét a sonkához)
Chrystel	Segítsek? Én fogom ezt a végét, te azt, számolok háromig, és... (mozdulatimitáció)
Genya	(beleegyezik) Hm. (megfogja az egyik végét, Chrystel a másikat, fölemeli a bárdot)
Chrystel	One! Two! Three! (mikor Genya lesújt, Chrystel megrántja a sonkát, Genya lecsapja az egyik ujját)
Genya 	(fölemeli a kezét) Az ujjam. (kimeredt szemmel bámul megcsonkított kezére) My god. Levágtam az ujjamat.
	(élőkép)
Chrystel	(lassan és iszonyodva felveszi a földről a levágott ujjat, és odanyújtja Genyának, halkan, óvatosan mondja) Happy birthday...
	(Genya reszkető kézzel el akarja venni, de Chrystel elhúzza előle)
Genya	Az ujjam.
Chrystel	Tessék. Tessék. (megint nyújtja, mint aki minél előbb meg akar szabadulni tőle, de mikor Genya érte nyúl, megint elhúzza. Genya kétségbeesett üvöltést hallat, és a véres bárddal elindul Chrystel felé, mire Chrystel bekapja az ujjat, és úgy menekül, hogy Genya ujjpercei giling-galangoznak kifelé a szájából, aztán megbotlik, és egy nagy csuklás kíséretében lenyeli)
Genya	(megbabonázva) Micso...? Lenyelted? Add vissza, nem eheted meg! (beszorítja a sarokba, dulakodnak, Chrystel karját a mosogató szélére feszíti, többször le akar sújtani a bárddal, de Chrystel kirántja a kezét, végül lecsapja Chrystel egyik ujját. Chrystel összegörnyedve nyöszörög, Genya kiveszi a mosogatóból Chrystel véres ujját, és dülöngélve megpróbálja a saját csonkjához illeszteni. Öklendezve a mosogatóhoz tántorog, belehány, ép kezével a konyhaszekrénybe kapaszkodik. Chrystel felkapja a bárdot, lecsap egy ujjat Genya másik kezéről is, és kirohan vele. Genya hörögve, tántorogva utána. Törés-zúzás hangjai kintről)
Genya	Nááóóó!!! (beszalad Chrystel, vadul rágja Genya ujját, lenyeli, iszik rá. Genya az ajtóban áll lihegve. Lassan felemeli Chrystel kisujját, és mint egy ínyencfalatot, a szájához közelíti)
Chrystel	(rémület) Mit csinálsz.
Genya	(magának) Happy birthday. (lenyeli Chrystel kisujját, aztán elindul Chrystel felé a bárddal, kezd elzombisodni, hörög)
	Elindul a kicsi ukrán / vadászni.
Chrystel	Ne.
Genya	Születésnap! Nincs diéta. Ma jól fogunk lakni végre.
Chrystel	A sonka... Egyél sonkát!
Genya	(Chrystelt becézi) Sonka. Sonka. Kicsi sonkám. (felemeli a véres bárdot) 
	(belép Janonis)
Janonis	Jó estét.
	(megmerevednek, Genya leereszti és elrejti maga mögé a bárdot, Chrystel is eltakarja csonka kezét, hosszú, zavart csend)
Chrystel	Ma van ennek a... Genyának a születésnapja.
Janonis	Gratulálok.
Genya	(suttog) Köszönöm.
Janonis	Happy birthday.
Genya	(suttogva) Thank you.
Janonis	(a sonkára mutat) Születésnapi sonka?
	(csend, nézik a véres sonkát, nincs válasz)
	Hát... akkor... lássunk hozzá.
	(az asztalhoz ülnek, de nem merik elővenni a kezüket, Janonis felvágja a sonkát, mindenkinek kioszt egy szeletet, a tálból rácsorgatja a vért) Áfonyaszósz, nahát!... Jó étvágyat. (enni kezd, ők csak a tányérjukba merednek, elsötétedik a szín)

6.
(Terasz: Egon és Loyd távol egymástól, Egon írni próbál, Loyd olvas. Erika jön ki a házból három avokádóval, egyet Loyd elé tesz, aztán odatelepszik Egonhoz. Magyarul beszélnek, Loyd nem érti)
Erika	(észreveszi, hogy zavar) Egy kicsit itt most elücsörgök.
Egon	De én meg írni szeretnék.
	(csönd)
Erika	Éjjel nyitva felejtettem az ablakot, és nem tudtam, hogy mitől fázok.
Egon	Én is fáztam.
	(csönd)
Erika	Jó-jó, megyek már. Csak úgy tele van a szívem.
Egon	Másfél órája szenvedek, és épp az előbb kezdtem el végre írni.
	(csönd)
Erika	Van az a Petőfi vers, tudod, hogy tele van a szívem. Emlékszel? Tele van a szívem, mindjárt ki is szalad. Valami ilyesmi. Na, ezt érzem.
Egon	Aha.
	(csönd, Egon írni próbál)
Erika	Itt vagyunk Amerikában, mit szólsz?
Egon	Aha. Klassz.
Erika	Jó, megyek. (odahajol, és olvasni kezdi Egon jegyzeteit)
Egon	Milliószor megkértelek, hogy ne olvass bele a félkész jegyzeteimbe! Miért csinálod ezt? Hm? (letakarja a jegyzeteket) / Tünés innen!
Erika	Mi az, hogy Terence Hill a vonaton?... Nem fogok neked elmondani / semmit.
Egon	Tünés!
Erika	Végig rólam fogsz írni?
Egon	(összeomlik) Jézusom.
Erika	Ne írjál rólam, jó? Hallod?
Egon	(tanáros) Egyáltalán nem fogok rólad írni. Ugyanis nem illesz bele a koncepcióba. Nohiszen! Terence Hill és Nánási Erika a debreceni deszkákon... Viszont szeretnélek minden eddiginél nyomatékosabban felszólítani, (bedurvul) hogy tartsd magad távol a kibaszott jegyzeteimtől! Meg vagyok értve? És most tünés, amíg szépen vagyok. Mész már? Itt vagy még?... Kopjá má le! Hallod!!! (ijesztgeti) Scsí!... Scsí!
Erika	(teljes nyugalommal) Irigykedsz, hogy végül mégis összejöttem vele...
Egon	Nademostaztán.
Erika	(elandalodik) ...Ültünk egymás mellett, suttogva duruzsoltunk, a vonat meg ringott velünk, mint egy álom.
	(szünet)
Egon	(hangnemet vált) Bele se írhatnám a Terence Hillt a darabba... hogy a fenébe kell mondani: Hillt vagy Hillet?... most telefonáltak, hogy van egy drámapályázat, a téma: 56, úgyhogy átnavigálok 56-ra... Nem biztos, hogy repesne a magyar közönség, ha feltűnne a Corvin közben a tuskólábú Terence Hill.
Erika	(álmodozik) Eljönne miattam a bemutatóra.
Egon	(nagyot sóhajt) Na jó. Akkor most már tényleg légy szíves és hagyjál dolgozni.
Erika	Úgyis mindjárt vacsora.
Egon	Kopjá má le, me hozzád vágom a tornacsukám! Mostmár aztán tényleg nem viccelek! / Vuccsák!!!
	(Loyd időnként felnéz, nem érti, miről beszélnek)
Erika	Jó, nem szólalok meg többé. Csöndben leszek. (a tájat kezdi bámulni, Egon egy ideig gyanakodva nézi, befűz egy papírt a gépbe, elszáll egy repülő, követik a tekintetükkel, Egon mintha nem a szemével, hanem a fülével követné, mint egy denevér, aztán a jegyzeteit kezdi tanulmányozni, gépelni kezdene, mikor Erika mélyről felsóhajt)
	Mennyire jó, hogy nincsen itt a Chrystel.
	(Egon döbbenten nézi, Erika megmagyarázza)
	Nem telepszik rá a társaságra.
Egon	(önuralom, gépelni kezd, majd lezseren:) Rám nem szokott rám telepedni.
Erika	Hogy mindenki csak vele foglalkozzon.
Egon	Chrystel figyelemre méltó egyéniség.
Erika	Egyéniség? Annak azért nem nevezném.
Egon	Ne nevezd.
Erika	(mint aki túl van egy titkos közvéleménykutatáson) Senkinek se hiányzik.
Egon	Csak szürkébb az élet.
	(szün)
Erika	Szerinted például miért volt Genya az első hetekben annyira kiakadva?
Egon	Szerintem?... Na miért?
Erika	Chrystel az első éjjel porig alázta.
Egon	A Genyát?
Erika	A Genyát.
Egon	Nem hagyta magát megerőszakolni?
Erika	Berúgatta, felbirizgálta, és aztán.
Egon	Aztán bugymo. Annyi. Hehe.
Erika	(Egonra legyint) Teljesen fölösleges...
Egon	Chrystellel az élet kicsit izgalmasabb. Eseménydús. / Nem unom magam halálra.
Erika	Azokra az eseményekre én viszont nem vagyok kíváncsi, mikor egész este rajtam köszörüli a nyelvét, és vén szatyornak nevez.
	(Loyd figyelni kezd a vitára)
Egon	Nem nevezett vén szatyornak. Csak azt mondta, garbidge, ami egy szokásos kifejezés arra, aki így, egy kicsit így, szóval, le van eresztve, / vagy mi.
Erika	Akkor is mellé álltál.
Egon	Dehogy álltam mellé. (szemétkedik) Megkértem őt szépen, de határozottan, hogy ne nevezzen téged vén szatyornak meg guberaverának meg semminek se, mert te az én védelmem alatt állsz, és velem gyűlhet meg a baja. Még hogy vén szatyor.
Loyd	Uénszátyó! / Jól mondom?
Erika	Bele vagy esve, mint az állat.
Egon	Na jó, mostmár írni szeretnék, hagyjál. Hagyjál!
	(csönd)
Loyd	Uénszátyó. Mit jelent az, hogy uénszátyó?
Egon	Szexszimbólum.
Loyd	Szexszimbólum! Wow!
	(szünet)
Egon	(megdöbben) By the way, most jut eszembe, éjjel a Chrystelről álmodtam.
Erika	Mindjárt szétvet a kíváncsiság.
Loyd	(gyakorol) Uénszátyó.
Egon	Chrystel egy nagy, fehér medencében fuldoklott, jól kezdődik, mi?, pontosabban így hason fekve rázkódott a víz alatt, nem tudott feljönni, mert a medence aljára egy angyal volt festve, és azt kellett... bámulnia... Nagy nehezen kiráncigálom, kiültetem a medence szélére, de még akkor is transzban van, csikorgatja a fogát. Mit néztél? Azt az angyalt? Azt nézted? Lassan felém fordul, angyal?, az nem angyal, az ott maga az ördög.
Erika	(csend után) Jellemző kis álom.
Egon	Mi az, hogy jellemző kis álom?
Erika	Neked aztán hiába is magyaráznám.
Egon	Jó, akkor ne magyarázd.
Loyd	(érzi, hogy megint kezd elromlani a hangulat) Elég volt. Scsí!
Egon	(angolra vált, Loydhoz beszél) Az a baj, tudod, hogy egy színdarabot írok, de a környezetem hi-he-tet-le-nül! ingerszegény, tompa, szürke és fantáziátlan. Egyszerűen nincsenek / inspiráló konfliktusok.
Erika	(magyarázólag Loydnak) Azt tudod, hogy mirólunk írja a darabot?
Egon	Köszike.
	(szünet)
Loyd	Rili?
Erika	Abszolut rili.
Loyd	De tényleg?
Erika	Egyszerűen leírja a beszélgetéseinket.
Loyd	Wow!
Egon	(Erikának) Na mostmár pofa be.
Loyd	(meghatódik) Ezek szerint... én is szerepelek?
Erika	Hát persze.
Loyd	Huh! És, ö,... tényleg, én is benne vagyok?
Egon	(megtörten) Benne.
Loyd	Ez fantasztikus. És mond csak, ő, én egy pozitív figura leszek?
Egon	Pozitív. Csak egy kicsit kíváncsi.
Loyd	(töpreng) Lehet, hogy ezt is leírod? Ezt, amit most dumálunk? És egyszer majd elő fogják adni Magyarországon?
Egon	Te még az Erikánál is kíváncsibb vagy, / pedig az nagy szó.
Erika	Nem tudnál valami másról írni? Nem rólunk? Miért nem használod inkább / a fantáziádat?
Egon	(Loydnak Erikáról) Képes volt egyik éjszaka a számítógép printerének a festékszalagjáról kibetűzni, hogy mit írtam eddig, mint egy ilyen titkos mikrofilmről.
Erika	Mert ellopod és elkajánkodod az életünket, azért.
	(csönd)
Egon	Az az egyetlen baj veletek, hogy nem produkáltok konfliktust. Pedig ide nekem konfliktus kell, egyszerűen most már nem tehetem meg, hogy elsinkófálom a jó zaftos, lehetőleg magyaros konfliktust. Egyszerűen nem írhatok még egy színdarabot, hogy nincsen benne konfliktus. Konfliktust akarok. Hát ezért próbálok itt az Erikával huzakodni, dehát, kérdem én, hol van itt az igazi zaftos, magyaros, bővérű konfliktus?! Magyarosnak talán magyaros, de hogy bővérű lenne...? Tudod, tegnap már mit találtam ki végső kínomban? Ezt nem hiszed el. A tegnapi jelenetben Genyának és a Chrystelnek (mutatja) levagdostam az ujjait, és megetettem velük... Na, ilyen az, amikor a fantáziámat használom.
Loyd	Wow!
Egon	Az egy konfliktus szerintetek, hogy a Genya nevű ukrán Goethe leszopogatja a Chrystel nevű japán-francia-amerikai író-filmrendezőnő kisujjáról a husikát? Ugyan kérem. (rágyújt) Én reális, sőt aktuális konfliktusokat akarok, azt, hogy plasztikus, vérbő, evilági karakterek ütközzenek össze, csakhogy ez a szemét, pitiáner valóság egyszerűen rám cáfol. Nincs téma, mindenki izoláltan szenved, és leszarja a másikat.
Loyd	(kis töprengés után) Arra gondolsz, mondjuk, hogy itt ül a Janonis, és akkor én vacsora közben ordítva felugrok az asztalra, és... (tényleg felugrik, tényleg ordít a láthatatlan Janonishoz) Elég! Elég volt! Elég volt a litván népművészetből, és nem érdekel, hogy egész Litvánia természetvédelmi terület és a kulturális világörökség nambervanja, és kurvára nem érdekel, hogy a litván nyelv a világ legősibb nyelve, régebbi a szanszkritnál és a koptnál, azonkívül halálosan unom, hogy a Nobel-díjasok jelentős részénél kimutatható a nyilvánvaló litván hatás szellemi vagy genetikus értelemben vagy mind a kettő! Unom, érted, unom!
Egon	Nem rossz.
Erika	De miért nem te ugrasz fel az asztalra?
Egon	Én vagyok az író, nem ugrálhatok állandóan. (pauza, Loyd lejön)
Loyd	(szenvtelen) Akkor meg használd a nemcselekvés dramaturgiáját. Csehov, Beckett...
Egon	Csehov, ne emlegesd nekem a Csehovot. (kis pauza) A nemcselekvés: a cselekvéshez képest nemcselekvés, itt! viszont cselekvésről szó se lehet. Ez nem nemcselekvés, ez szöszörgés és totyorgás és memecselés és szeszergő pitymurgálás és... (Erikára néz) kivéve talán Chrystelt.
Erika	(nagy póz) Jajjj, neee.
Loyd	Uénszátyó.
Egon	Nem “uénszátyó”, hanem (akkurátusan artikulál, közben Erikát nézi): vén, szatyor.
Erika	Anyád.
Loyd	Uén! Szátyó!
Egon	(Loydnak) Azt szeretném, ha érdekes szituációk jönnének létre, hogy legyen tétje az együttlétünknek, ne csak mindenki magával és az írói terveivel legyen elfoglalva. (csönd, innentől már egyértelműen barmul) Próbáljatok már meg egy picit színesebben, izgalmasabban élni, mert: ez! így! - eléggé hervasztó. A saját munkátok szempontjából is inspiráló lehet egy kis beindulás, egy kis pörgés. Olyasmikre gondolok, hogy (flegmán) szerelmi szenvedééély, hatalomvááágy, gyűlölködééés, intrikaaa, széttörni a fátum bilincsééét, érzéki téééboooly, kettős kötésű drámai hőőősööök, satöbbi...
Erika	(Loydnak) Szereti más farkával verni a csalánt.
Loyd	(alig titkolt örömmel ízlelgeti) Más farkával?
Erika	(Egonnak) Kiszipolyozod az életet. Te. Prédaleső.
Egon	...És akkor a művészet visszakézből megtermékenyíti az életet. Azt a szürke, tehetségtelen, nyögvenyelős kis életedet.
Erika	Ez egy vérszipoly. Drakula... Látni se akarlak.
	(gyors sötét)

7.
(1-2 perces betétjelenet: Egon álma; a szín lassan kivilágosodik, Egon szobája, Egon az ágyában, a szoba közepén egy harci díszbe öltözött indiánt látunk, mozdulatlanul mered Egonra felemelt tomahawkkal a kezében. Lassan, méltósággal, rezzenetlen arccal beszélni kezd. A legaktuálisabb magyar reklámok szövegét mondja el olyan emelt tónusban, mintha mondjuk törzsének ősi eredetmondájából idézne részleteket; aztán elsötétedik a szín)

8.
(kint nagy vihar, nincs áram, gyertyafénynél vacsoráznak, csak Chrystel hiányzik)
Janonis	A múltkor stty! levitte a tetőt a házról.
	(többen felnéznek a plafonra)
	(mintha hülyéknek magyarázna) Nem eeezt, a szomszédét. Itt csak betörtek az ablakok.
Genya	(valamit meglát a tányérjában) Jézus Krisztus. (a jelenet további részében valami gusztustalan, izgő-mozgó gilisztaszerűséget vagy tésztacsíkot próbál kihalászni a tányérjából)
Erika	(kinéz) Hú, nagyon esik.
Janonis	Kutyafasza. Ez csak egy amolyan mini!-tornádó... pitiáner, nyári zápor. (fülsiketítő égzengés, kis híján leesnek a székről, hallani, hogy csapkodja a házat az eső)
Loyd	Scsí.
Janonis	(kicsit elbizonytalanodva) Nem ez számít, nem a villám, hanem a szélmozgás. Most meg ugye a szélmozgás elenyésző.
	(esznek, kint süvít a tornádó)
Erika	Ez nem inkább tájfun?
Janonis	(megvetően) Tájfun! Ssz!
	(esznek)
Elena	(dörzsöli a szemét) Ez a füst. (vár, senki nem reagál)
Egon	(provokál) Lehet, hogy csak azért nem fúj annyira a szél, mert benne vagyunk a tájfun szemében? 
Janonis	Micsoda?
Egon	A tájfun szeme az a tájfun közepe, az origó, ahol tökéletes szélcsend uralkodik.
Janonis	(fojtott dühvel) Ez tornádó, nem tájfun, és a tornádónak (Elenára néz)... nincsen szeme, ez be van tudományosan bizonyítva.
	(esznek, Genya a gilisztával birkózik)
Elena	Fáj a szemem.
Erika	(résztvevő) Múltkor is egyszer be volt gyulladva.
Elena	(lehúnyja) Az orvos persze azt mondja, semmi. Ha csíp, hát csak hunyjam le szépen.
Janonis	Ez az, le kell hunyni.
Elena	Nem hunyhatok szemet állandóan.
Loyd	(nagy mesélésbe kezd, Genya villáján rezeg a giliszta) Egyik barátomnak meg kijött egy ilyen folt az ágyékán, szóval valami bőrbetegségnek látszott, viszketett is neki piszokul, (élvezettel undorodva) az izzadság kimarta, csúnyán kisebesedett, váladékozott egyfolytában, már azt hittük, hogy frambőzia, vagy mi. Kaposi szarkóma! Egyik orvostól a másikig, de csak annyi derült ki, hogy talán-talán nem bőrrák. Kösz. És akkor egyszer tök véletlen a China Townban mászkált, kapott egy névjegyet, másnap elment egy kínai dokihoz, akinek nem is volt saját rendelője, hanem egy ilyen Ford kisbuszban vizsgálta a betegeket: fél óráig tartott a kezelés, harminc dollárt fizetett, és mi történt másnapra? (lassan, kiemelten) Másnapra, eltűnt, a kelés, a faszáról! (Genya gilisztája visszaesik a levesbe, Loyd rág, magának, motyogva) Sajnos azóta meghalt AIDS-ben.
	(elszántan esznek)
Egon	(Janonisnak) Janonis, van egy rossz hírem a számodra. A Csehov-darabbal kapcsolatban.
Janonis	Ja, a Platonov? Aha... A Platonov az szerintem egy novella. Egy novella, igen. (meggyőzi magát) A Platonov az egy novella. És nem is Csehov írta, az viszont tutifrutti.
Egon	Nekem viszont bizonyítékom van rá egy szakkönyvből, hogy a Csehov színdarabja.
Janonis	Jaj, ne butáskodjál már. (leszögezi) Csehovnak nincs Platonov című darabja. Fejezzük már be egyszer és mindenkorra.
Egon	Attól tartok... Oké, egy pillanat, lehozom. (kimegy a bizonyítékért)
Genya	(megint a villája hegyén ficánkol a bestia, mintegy megszólítja) Turgenyev.
	(hatalmas villámlás, giliszta vissza)
Loyd	(elismerőleg) Scsí. (kinéz az ablakon)
Erika	(Janonisnak, cincogva) Egyedül félnék kicsikét.
Janonis	Szerencsére itt vagyunk mi. Vigyázunk rád, Erika.
Loyd	Nézd csak... mászkálnak az úton. 
	(Janonis is odamegy, figyelnek)
	Lerobbant a kocsijuk?
	(egy ideig feszülten néznek)
	(megrökönyödve) Mit / csinálnak?
Janonis	Feltörik a betont.
Loyd	Tájfunban javítják az utat?
Janonis	Tornádó. Elena.
	(Elena odamegy)
	Nézd.
Elena	Nem látok / semmit.
Janonis	Ott. A bokrok mögött.
Elena	(bizonytalanul) Csőtörés?
Janonis	(csend) A gerillák. Ezek a gerilla gardenersek. Nézd. Nézd csak! Törik fel az út közepén a betont.
	(mindenki odamegy)
	Nincs forgalom, minket nem látnak... Ezek a gerillák, fogadjunk.
Elena	Kicsodák?
	(szünet)
Janonis	Ott hozzák a fát.
Erika	De kik ezek?
Janonis	Biodiverzánsok.
Erika	(Egontól) Az mi?
Egon	Ökopunk.
Erika	(bizonytalanul) Ökopunk...
Egon	Zöld terror.
Loyd	(megnézi a telefont) Nincs vonal, / rossz a telefon.
Elena	Csináljatok már valamit. Janonis. Nem lehet tétlenül nézni!
Janonis	Hunyd le a szemed.
	(villám, dörgés, néznek ki az ablakon)
Genya	Gengszterek.
Loyd	Chrystel nem mára mondta, hogy / visszajön?
Elena	(el van varázsolva) Nééézd mááá! / Elültetnek egy mandulafát az útra!
Egon	(Loyd kérdésére) De.
	(szünet)
Erika	(régóta készíti a mondatot) Ebben a rendhagyó szituációban valamit mindenesetre ki kellene mostmár okumlálnunk... (elbizonytalanodik) szerintem.
Egon	A kanyar után csinálják, hogy ne lehessen észrevenni, csak mikor már késő... ííí! (fékcsikorgás) bumm! és reccs! és (színpadiasan kileheli a lelkét) ááááááhhh!!!
Janonis	Köd lesz éjjel.
Loyd	(az ablakban) Abbahagyták.
Genya	Ottan! Policia!
	(dermedten figyelik a fejleményeket)
Janonis	...az ablaktól! Hátrább! Le a földre!
	(senki se mozdul, kiabálás hallatszik majd két lövés)
Loyd	Scsí!
	(levetik magukat a földre. Fékcsikorgás, újabb lövések. Csend. Bejön Egon egy papírfecnivel a kezében, nézi a heverő kollégákat, egy rettenetes géppisztolysorozat, Egon farkasbukfenccel a kandalló mögé. Fékcsikorgás, távolodó autók, sziréna, csönd. Várnak. Valaki megmoccan)
Elena	(felsikít) Ne!
	(megdermednek, Janonis óvatosan feláll, kikukucskál)
Loyd	Elmentek?
	(kinéznek óvatosan)
Egon	(most tér magához) A kurva életbe.
Loyd	A rendőrök lőttek?
	(csend)
Elena	(reszket) / Úristen.
Erika	Itt hagyták a fát az úton.
Genya	Nézd! Policia!
	(néznek)
Janonis	Aha. Lezárják az utat.
	(pauza, néznek)
Erika	Annyira tudtam, hogy lesz egy lövöldözés. Amerika!
Genya	(ő is boldog) Ez / Amerika.
Elena	Úristen. Úristen.
Egon	(sunyin) Tessék. (odaadja Janonisnak a cetlit, az megrökönyödve bámulja. Üvegcsörömpölés hallatszik a hátsóbejárat felől. Egy ideig némán hallgatóznak)
Loyd	Mi ez?
	(dermedt élőkép)
Elena	Úristen.
Janonis	Csak a szél. Megnézem. Gyere, Genya. Biztos a szél. (Mikor el akarnak indulni, a hátsó ajtó lassan, nyikorogva kinyílik, Genya tányérja pedig csörömpölve rázkódni kezd. A hanggal párhuzamosan elsötétedik a szín, denevérszárny-suhogás)

9.
(Társalgó: Egon, Chrystel, távol egymástól)
Egon	A szerelmesek vad ölelésben forrjanak össze. (csönd) Chrystel. Szent esküvés kötelez, hogy csakis a színtiszta igazat írhatom le. Ha nem leszel az enyém, rossz lesz a darab... nem lesz benne szerelem. Pocsék színház, pfúj... (csönd, a távolból suttogva) Milyen bársonyos a bőröd.
Chrystel	(visszasuttog) Milyen papírosízű a szöveged.
Egon	(pillanatnyi meghőkölés után) Olyan szépségesen gyönyörű vagy. Chrystel. (szünet, józanul) Megőrülök az illatodtól.
Chrystel	Komolyan mondom, kezdem magam egy színpadon érezni. Debrecen, azt mondtad?
Egon	Debrecen, a Tiszántúl Párizsa... Te is akarod? Ugyanúgy... ahogy én?...
	(csönd)
Chrystel	Nem is színház: kész cirkusz.
Egon	(halálos komolysággal) Amíg igent nem mondasz, nem veszek többé levegőt.
	(vörösödik a feje, Chrystel rágyújt)
Chrystel	Csak cirkuszolj.
	(Egon mutatja, hogy fogy a levegője)
Chrystel	Majomparádé.
	(Egon látványosan fulladozik)
	On a l’impression que tu écris même en parlant. Moi, je, moi, je, t’as que ca dans ton petit crâne. Tu es insupportable.
Egon	(kifújja, liheg) Moázsö. Még hogy moázsö. Mi az, hogy moázsö!? (a következő mondatot magyarul mondja magának, Chrystel nem érti) Mennyire rühellem, ha franciául vartyogsz.
Chrystel	Vátyoksz?
Egon	Nem “vátyoksz”, hanem varrr!-tyogsz!
Chrystel	Várrr!-tyogsz! Várrr!-tyogsz! (karatemozgásokat végez) Várrr!-tyogsz!...
Egon	Oké. Hagyjuk. Beszélgessünk... Mit csináltál a hétvégén?
Chrystel	Mit csináltam: buliztam.
Egon	Helyes. Mi is alaposan becsápoltunk a Genyával.
Chrystel	Kerestünk egy dilert... nem is! - ültünk a Sidewalkban, és a Marianne egyszercsak azt mondja, az Angyal. Fel kell hívni az Angyalt. Miféle Angyalt?... Úgy hívják a dilerét, hogy Angyal. Angel... de nem volt otthon, csak a barátnője, aki szerint... Természetesen nem volt a Csernobilban sem, aztán később, ahogy éppen ott ugrálok betépve az autók tetején, egyszercsak jön az Angyal teljes életnagyságban.
	(csönd)
Egon	És?
Chrystel	Semmi.
Egon	Hogyhogy semmi? Jött az Angyal teljes életnagyságban, és... ?
Chrystel	És kész.
Egon	Kész? Mi az, hogy kész?
Chrystel	Jött, és kész.
	(csönd)
Egon	Mégis, hogy nézett ki?
Chrystel	Semmi különös. Mit szeretnél? Pamacsokban szőrös a feje, lófoga van, elállnak a fülei, és tűsarkú cipőben jár.
Egon	Áhá. Szóval ő az Angyal.
Chrystel	(beletörődik) ő.
Egon	(kis csönd után) És nem érezted úgy, hogy mindjárt megfulladsz? 
	(Chrystel furcsálkodva nézi)
	(bűvöli) Az egész tested vadul reszket.
Chrystel	(félálomban) Kicsit túlszívtam magam. 
Egon	Angyal... Aznap éjjel rólad álmodtam... meg az Angyalról... (suttog, meg akarja közelíteni, esetleg négykézláb kúszva, mint egy leopárd) Moázső...
	(bejön Janonis, egy papírdobozt cígöl lihegve, egy ideig csak bámulnak rá, Egon a közelítő pózban megdermedve, Janonis lexikonokat csomagol ki, kiválaszt egyet)
Janonis	Ez az. (kinyitja, keresgél) Csa, Csá, Cse, Cse, Cse, Csehov. Nézzük csak. Blablablabla. Itt van: főbb művei. Színdarabok. Dödödö. Dödödö. (sorolja a darabokat magában) Úgy tűnik, nincs Platonov. Meg lehet nézni. Nincs. (a könyv gerincére mutat) Encyklopédia Britannica. Nem egy magyar nyelvű tankönyv, ugye. Nem. Ez az Encyklopédia Britannica, már bocsánat.
Egon	Saját szememmel láttam egy Platonov-előadást Budapesten... Balkay Gézával a főszerepben. (közben Chrystel is elolvassa a szócikket).
Janonis	(ítéletet hirdet) Csehovnak: nincs! olyan darabja, hogy Platonov. Lehet, hogy Turgenyevnek: van!... de nem-nem... Turgenyevnek sincs. Egyáltalán nincs ilyen darab... Nincsen. Slussz. (megsúgja) Kicsit azért konyítok a... szláv kultúrához... gyerekek.
Chrystel	Itt van. Platonov. Csehov korai darabja, cím nélküli, de rendszerint Platonov címmel játsszák.
	(dermedtség, Egon még mindig négykézláb)
Janonis	(ideges) Mutasd csak. Hadd nézzem. (olvassa, koncentrál, feláll, töpreng) Nem, ez nem... Cím nélküli darab, azt írja. Ez nem bizonyít semmit. Semmit az égegyadta világon.
Egon	(tőrdöfés) Platonov.
Janonis	Maga Anton Pavlovics Csehov nem adott neki címet, ugyebár? Akkor meg? Akkor meg most mi van?
Egon	(az “ejnye-bejnye” hangsúlyával) Platonov, Platonov.
Janonis	(pauza, szín elsötétedik, fény csak Janonis-on, gólemmé változik, üvölt) Csehovnak nincsen Platonov című darabja! (teljes lelki eltorzulás) Nincs! Nincs! És nem is volt soha!!! (térdre zuhan, zokog)

10.
(Loyd, Genya a konyhában, az asztalon ugyanaz a papírdoboz, nézik)
Genya	Mi van benne?
Loyd	Szerintem: kuki.
	(Loyd elkezdi kibontani)
Genya	Máj fáking dájöt.
Loyd	Tényleg az... kérsz?
	(szünet)
Genya	(nézi) A diétám. Ó, máj dájöt!
Loyd	Vegyél. (eszik, narancslevet iszik hozzá)
	(Genya is falni kezd)
Genya	Az Istenek eledele.
Loyd	Itt Amerikában főleg a gyerekek szeretik.
Genya	(legyint) Amerika! Amerika ronda kövér ország. Mindenki dagadt. Éjjel-nappal zabálnak. (rág) Ilyen hájasak az amerikaiak. (mutatja Loydnak, aki egy alacsony széken ül, és nagyon picinek látszik a fölé tornyosuló Genyához képest)
Loyd	Aha.
Genya	Dagadt disznók. Nem is disznók. Minden amerikai puffadt hájhenger.
Loyd	Na. Ne legyél genya.
Genya	(mintha Loydnak mondaná) Hájpacni, jenki vaddisznó. Pocakberci. / Molett fasz.
Loyd	És az ukránok... Mi a helyzet az ukránokkal, te Genya?
Genya	Ukránok nem kövérek, ukránok... izmosak. (teletömi a száját) Ó, máj dájöt! (rág) A tavalyelőtti Miss Amerika? Tudod te, kicsoda volt a tavalyelőtti Miss Amerika?
Loyd	Nem tudom... ki volt a tavalyelőtti Miss Amerika.
Genya	Egy Lvovból való ukrán lány, az volt a tavalyelőtti Miss Amerika.
Loyd	Gratulálok. Lvov?
Genya	(széles mesélő gesztusok) Sok-sok tehetséges ember! Például: Gogol. Ukrán volt Csajkovszkij. Tarkovszkij. És! Rodcsenko! Rodcsenko is ukrán volt. Tudtad? Aztán: Tarasz Sevcsenko! Az ukrán Shakespeare!... És Liszenko. Bizony ám! Liszenko is ukrán volt.
Loyd	Azt már mondtad sokszor. Viszont, ő, eddig Csajkovszkij még nem volt ukrán.
Genya	Csajkovszkij? Dehát Csajkovszkij ukrán volt!
Loyd	Igen? Jó, én elhiszem. És manapság? Kik a híres ukránok manapság?
Genya	(hosszan töpreng) Szerintem ők a leghíresebbek. A Dinamo Kijev focistái... (a homlokára csap) Na, meg: az elnök.
Loyd	Hogy hívják?
Genya	Kucsma.
Loyd	(gyakorol) Kucs-ma. A magyar elnököt meg úgy hívják, hogy, hogy is, igen, úgy hívják, hogy, ő, - Gonc! Gonc!
Genya	Ja. Ismerem. Árpád Gonc.
Loyd	A “gonc” pedig azt jelenti magyarul: csomóba kötözött, rongyos ruha. Tudtad?
Genya	Nem.
Loyd	“Kucsma” jelent valamit?
Genya	(kicsit sértődött) Kucsma nem jelent semmit. ő az elnök. Nem jelent semmit, neki jelentenek.
	(csönd)
Loyd	(megtanulja) Kucs-ma.
	(szünet)
	Élnek zsidók Ukrajnában?
Genya	Kicsodák?
Loyd	Zsidók. Jewish people.
Genya	Á, dzsúz! Élnek. Nem sokan, de élnek. (eszik, töpreng, majd tagoltan mondja) I have no juice in my blood. Nekem nincs dzsúz a véremben. Neked?
Loyd	(épp narancslevet iszik) Well...
	(bejön Elena és Janonis összefogódzkodva, látványosan jelzik, mennyire jóban vannak)
Elena	Új csomag?
Genya	(kukorékol) Kuki!
Janonis	Nahát ez: tipikus amerikai hülyeség: csomagokat küldözgetni egymásnak. De most tényleg: nem? Baromság. Barmok. (Loydra néz, leesik a tantusz) Bocsánat, a jelenlévőkre nem vonatkozik.
	(bejön Erika és Egon, ők is össze vannak kapaszkodva, spiccesek)
Egon	(dúdol) Sej-haj denevér, bennünk van a kutyavér... Kuki! (Erikának) Nem megmondtam, hogy ma kukizás lesz?!
Erika	Most az egyszer tényleg / mondta.
Egon	Felébredtem reggel, és egyszerűen éreztem a kuki szellemét / közeledni...
Genya	(egy sütit babusgat) Ó, máj kuki. Ó, máj dájöt. (fal)
Egon	...így vagy úgy, de ma! kukihoz jutok. 
	(megkóstolja)
Loyd	Hogy hívják az ukrán elnököt?... Kucsma.
	(szünet)
Janonis	(ő is megkóstolja) A sitten... ott adtak egy ilyen fajta / süteményt...
Erika	Te voltál börtönben?
Janonis	...úgy hívták, hogy “szuka bele”... (Erikára néz, koncentrál) Voltam börtönben. Persze, hogy voltam.
Egon	És miért voltál, ha nem titok?
Janonis	Tilos volt a dohányzás, és rágyújtottam a kocsmában.
Loyd	(gyakorol) Kucs-ma.
Erika	Mennyi ideig voltál bent?
Janonis	Ha garázdaságnak minősítik, öt évet is kaphatok, végül is megúsztam néhány hónappal.
Erika	Kikkel voltál együtt?
Loyd	(magában) Kucs-ma.
Janonis	Kikkel? Köztörvényes bűnözők. Primitív, aljas állatok. Egyszer az egyik például... azt hittem, csak verekedést akar provokálni... az volt a szokás, hogy mondjuk a Föld lapos, de ha szerinted gömbölyű, azonnal leütnek. De nem. Ez! komolyan gondolta... Elmutogattam neki a nappalt és az éjszakát, és hogy mitől van a holdfogyatkozás, az egész Naprendszert elmagyaráztam, és akkor egyszercsak... (elbűvölten) sose felejtem el, egyszercsak felragyogott a tekintete... a Föld, amin élünk: gömbölyű... egy kék színű golyóbis! Gyönyörűséges pillanat volt... (más hangon) Másnap reggel felvágta az ereit.
	(csönd) De megmentették. (csönd) Úgy hívták, Kisgyilkos.
Elena	(féltőn) Egyél, drágám.
Janonis	(a sütit nézi) Szuka bele...
Loyd	(halkan) Kucs-ma.
Janonis	Hm, édes istenem... whiskyvel vártak a haverok... 1975, szürke, reménytelen őszutó, Vilnius, és egy üveg Johny Walker a börtönkapuban, na, ezt nem lehet elmondani, ez a felfoghatatlan szürrealitás... amiért az ember habozás nélkül feláldozza a lelki üdvét.
Elena	Na, ne mondj ilyet.
	(esznek)
Loyd	(Janonistól) Apropó, whisky. Hogy áll a fogadás?
Janonis	Fogadás?
Loyd	A Platonov-ügy.
	(csönd)
Egon	Az enciklopédia szerint van egy korai darab, amit Platonov címmel játszanak, de maga Csehov nem adott neki címet.
Janonis	Egy cím nélküli darab. A fogadás tárgya az volt, hogy Csehov írt vagy nem írt Platonov címmel színdarabot.
Loyd	(töpreng) Ez azért egy kicsit formális érvelésnek tűnik.
Egon	És van egy másik bizonyítékom is: a tankönyv.
Janonis	Az semmire nem bizonyíték.
Egon	Nem? Miért nem?
Janonis	Mert nem. Mert magyarul van.
	(szün)
Egon	Hát, beszarok.
	(szün)
Elena	Tulajdonképpen min vitatkoztok ti egyfolytában hetek óta?
Janonis	Az egy cím nélküli darab.
Egon	Dehát, könyörgöm, neked fogalmad se volt ennek a darabnak / a létezéséről.
Janonis	Ugyan már... (kioktató hangon) Nem írt Csehov Platonovot.
Egon	Ez nem igaz... Erika!
Loyd	(magának) Kucs-ma.
Erika	Szerintem mind a kettőtöknek igaza van bizonyos mértékig a maga szempontjából.
Egon	Micsoda?!
Janonis	(géphangon leszögezi) Nem írt, Csehov, Platonovot.
Egon	Na, ne! (sötét, fény csak Egonon) Szóval a Föld mégicsak lapos. (ordít) A kibaszott kurva életbe. Rohadj meg. Hülye, barom, litván fasz! (teljesen kifordul önmagából) Dögölj meg cipőben! Vuccsák! Vuccsák! Vuccsák!!!

11.
(veranda, megjelenik Egon fütyürészve, tollat, papírt, könyvet - “Amerikai pszicho” - leteszi, undorral félredobja a törülközőt a nyugágyról, megnézi, nedves-e a vászon, lefekszik. Felkel, és a nadrágja fenekét vizsgálja, visszafekszik. Kis szünet, felpattan, és a törülközőt ráteríti egy széktámlára. Az ágyra hasal. Erika megjelenik az ajtóban, döbbenten nézi)
Erika	A helyem...!
Egon	Farkastörvények.
Erika	Felháborító.
	(Erika leül a fűbe, Egon nézi)
Egon	(megrendült hangon) Olyan vagy, mint egy gomba.
Erika	Szeretnél belémharapni?
	(megszólal a telefon, Egon fölveszi)
Egon	Nem. Nincs itt, elment... Nem tudom... Szívesen. (leteszi, vár, nézi a tollat meg a papírt, koncentrál, majd kétségbeesett hangon megszólal) Mondd, hogy írjak.
Erika	Mondja neked a Chrystel.
Egon	Jaj, ez fájt... Fight!
Erika	(kis töprengés után) Mit adsz érte, ha mondom, hogy írjál?
Egon	Egy whiskyt.
Erika	(kicsit gondolkodik) És mi lesz a nyugággyal?
	(csönd)
Egon	Azt nem adom.
	(hallgatnak)
Erika	Nyugágyért mondom, hogy írj. (nincs válasz, töpreng) Most azonnal felmennél a whiskyért?
Egon	Fel.
	(csönd)
Erika	Akkor: írjál.
Egon	(lendületből írni kezd) “13. jelenet. Ketten a verandán...” (elakad, csönd)
Erika	Az nem jó, hogy ketten a verandán.
Egon	Nem jó?
Erika	(diktál) Írjad. Veranda, megjelenik Egon, tollat, papírt, könyvet - “Amerikai pszicho” - leteszi. (Egon írni kezd, Erika lediktálja a kezdő instrukciót odáig, hogy “döbbenten nézi”, egy ideig hallgatnak)
Egon	Ez marhaság. Én ilyet nem írok.
Erika	Akkor kérem a whiskymet.
	(elszáll egy repülő, azt nézik, Egon egy pillanatra denevérré változik)
Erika	(felcihelődik) Mostmár nem is kell a whiskyd.
	(elindul befelé)
Egon	(a meglepett hála hangján) Hozol nekem avokádót? (Erika kimegy, Egon írni próbál, Erika visszajön egy avokádóval, leheveredik a fűbe, felbontja az avokádót, Egon nézi)
Egon	(sértődötten) Megeszed?
Erika	Farkastörvények.
Egon	Te most komolyan megeszed az avokádómat?
Erika	Hm.
Egon	Ez bunkóság. (izgalmában felkel, a törülközőt egy másik székre teríti, megvizsgálja, hogy vizes-e a nyugágy vászna, a nadrágja, lefekszik, nézi Erikát) Tudod, mi vagy te?
Erika	Tudom. Egy gomba.
Egon	Nem is gomba vagy, hanem egy bugymó.
Erika	Egy bugymó! Akkor te meg egy kuki vagy.
	(Egon válaszolni akarna, felhorkan, aztán inkább megint írni próbál)
	Te, izéke, mi is lesz a darab címe?
Egon	Kuss. Az lesz a címe, hogy kuss.
Erika	Nem úgy volt, hogy 56-ról fog szólni?...
Egon	Semmi közöd / hozzá.
Erika	És az lesz a címe, hogy Prédales?
Egon	Prédales? Mi az, hogy Prédales?
Erika	Te mondtad, hogy az lesz a címe.
Egon	Én?
Erika	Te.
Egon	Azt mondtam, hogy Prédales?
Erika	Azt.
Egon	Nagyon be lehettem rúgva. Prédales. Micsoda ötlet.
Erika	Miért, nem olyan rossz.
Egon	Prédales!?
Erika	(vállat von) Tőlem aztán.
	(szünet)
Egon	Megkérhetlek valamire?
Erika	(óvatosan) Bizonyos határok között.
Egon	Ha véletlenül, neadjisten azt a címet adnám a darabnak, hogy (undorral:) Prédales!, és netán mindennek ellenére bemutatnák Debrecenben, arra kérlek, menj oda, és az egyik előadás alatt robbantsd fel a színházat velem együtt. Mondjuk legyen a (az éppen aktuális előadásszámot vagy időpontot mondja) ...-dik előadás, oké?
Erika	(megfontolás után infantilis hangon) Nem tudnálak tégedet felrobbantani.
Egon	(gügyög) Imádlak, Csöpike. Adjál avokádót.
	(nem ad, kijön Loyd és Genya, tányérokat, evőeszközöket hoznak)
Loyd	Vacsora.
Erika	(Loyd-tól) Janonisék nem jönnek?
Egon	(odaül az asztalhoz) Ki fog hűlni.
Loyd	Szerintem se várjunk rájuk.
Genya	Gúdbáj máj dájöt.
	(esznek)
Erika	(árulkodik) Egon azt mondta, olyan vagyok, mint egy gomba.
	(némán esznek)
Loyd	Chrystel mikor jön vissza?
Erika	Pénteken.
Egon	Lehet, hogy nem látjuk soha többé. Erika nem is bánná.
Erika	Semmi bajom nincs vele.
Loyd	Nekem hiányzik.
Egon	Nekem is. (sóhajt) Mindjárt vége a nyaralásnak.
Erika	Olyan hihetetlen.
	(csönd)
Genya	(sokáig gondolkozott) Erika, szerintem, te nem olyan vagy, mint egy: gomba.
Erika	Kösz, Genya. Édes vagy.
Egon	Elég rágós ez a hús. Hogy mondják, hogy rágós?
Loyd	Chewy. Too chewy.
Egon	Too chewy. (rág, és közben ismétli) Too chewy, too chewy, too chewy.
	(Genya abbahagyja az evést, és maga elé mered)
Loyd	Délután mit láttam! A Pinkhouse mellett a tónál egy kígyó elkapott egy békát. De nem nyelte le egyből, hanem csak tartotta a szájában, a béka meg kapálózott. Talán egy olyan öt méterre lehettem? (beleéléssel) A végén már tissszta vér volt a kígyó pofája, de csak rááágta, csóóócsálta, ropogtatta azt a szerencsétlent. Aztán egyszercsak kidülledtek a szemei, és laaassan, nagyon lassan lenyelte, milliméterről milliméterre, de a béka az még mindig rángatózott benne, pontosan látszott, hogy hol tart, csúszott végig a kígyóban belül, és látványosan agonizált.
	(Egon kéjes arccal hallgatja Loydot, a többiek sorsukba beletörődve eszegetnek)
Erika	Royt se láttam ma.
Egon	Melyik állat az, amelyik a halála után háromszázat pörög?
Loyd	Hm?
Egon	Grillcsirke.
	(rágnak, Erika észreveszi a mozdulatlan Genyát)
Erika	Genya, miért nem eszel?
	(Genya csak mered maga elé)
Erika	Mi a baj? Genya?
Genya	(kifakad) Haza akarok menni.
	(csönd)
Erika	Hiányzik a feleséged?
	(Genya megütközve néz rá)
Loyd	Chrystel? A Chrystel hiányzik?
Genya	(rázza busa fejét) Mm.
Erika	Hát akkor?
	(szün)
Genya	A forradalom.
	(szün)
Erika	Forradalom? Milyen forradalom?
	(csönd)
Genya	Az ukrán forradalom.
	(csönd)
Loyd	Ukrán forradalom?
Genya	Ukrajnában még nem ért véget második világháború.
	(szün)
Erika	Nem?
Genya	Mi harcolunk oroszok ellen. Minden orosz krézi. Krézi pipl. Barátaim Csecsenföldön harcolnak. (mutatja) Öt! író barátom harcol Csecsenföldön. (összeszorul az ökle) Fák de rasa pipl. Ól de rasa pípl krézi.
	(csend)
Egon	Tarkovszkij? ő is krézi?
Genya	(feláll, félelmetes) Tarkovszkij ukrán volt. Ukrán! Nem orosz. Jegyezd meg, jó?... Fák de rasa pipl, ól de rasa pipl krézi.
Egon	Bocsánat.
Genya	Tarkovszkij ukrán volt. (leül) ...Oroszok mind betegek. Bolondok. ők találták ki a kommunizmust. Meg kell őket ölni. Fák de rasa pipl, kil de rasa pipl.
Erika	Egyél, Genya... Két hét múlva hazamegyünk. Nem sok idő.
Genya	(lassan lenyugszik, leül, enni kezd, tele szájjal, mintegy magának) Krézi pipl, krézi, veri krézi pipl.
Erika	Ez a pár nap elrepül, hogy észre se vesszük.
Egon	(nagyon lassan, szinte félálomban) Úgy... felgyorsul az idő... hogy csak... kapkodjuk a... fejünket.
	(a színváltás alatt most a barlangi atmoszférába tehénbőgés vegyülhet)

12.
(Egon jóslatának az illusztrációja: a konyha egy napja 0 órától éjfélig, felgyorsítva. A fali óra mutatói láthatóan forognak körbe. Éjfél, az indián szellem áll a konyha közepén, elhadar egy reklámszöveget, és kirobog, kis szünet, Genya lopakodik a hűtőhöz, szájába töm egy fél tepsi lasagnát, rálocsol egy deci whiskyt, és visszavonul, rohamosan pirkad, a madarak észvesztő csiripelésbe kezdenek, Genya újból megjelenik, megismétli az előző produkciót, eltűnik, berohan Loyd, egy pillanat alatt elmosogat, rendet rak, kávét főz, és eltűnik, ásítva beszalad Chrystel, egy pillanat alatt iszonyatos rendetlenséget csinál, felborítja a kávésfindzsát, nyitva felejti a hűtőt, bekukkant Genya, először megrémül, de aztán beszalad)
Genya	Hej.
Chrystel	Hej, bugymorning.
Genya	Bugymorning. (Genya a fenekére ver, Chrystel kapásból pofon vágja, Genya megrázza fejét, a nyitott hűtőből egy tányérra csapja a lasagna maradékát, és másik kezében a palackkal rohan kifelé, szembetalálkozik Egon-nal, aki adidasban, teniszütővel, bézbólsapkában robog át a színen)
Egon	/ Bugymorning.
Genya	/ Bugymorning.
Chrystel	Bugymorning.
	(hirtelen mind a hárman eltűnnek a három kijáraton, a nap vadul emelkedik az ablakban, bejön Larry, a postás, az asztalra dobja a leveleket, beleiszik egy üvegbe, eltűnik, besunyizik Janonis, a leveleket sorban a fény felé tartja, valakit les az ablakból, az orrába túr, és olajra lép, kintről autóindítózás, fékezés, gyors, érthetetlen disputa, bedugja fejét Genya, kezében egy hatalmas tálcán üres üvegek, és tányérok tömege, a tányérokat a mosogatóba szórja, és kirohan, azonnal bejön Loyd, hihetetlen sebességgel elmosogat...) 
Loyd	Scsí! Scsí! Scsí! (... és távozik, átmegy a színen Egon, ugyanabban a szerelésben, csak izzadtan, kócosan, a teniszütőt szórakozottan a mosogatóba teszi, iszik, és kirohan, berohan Loyd...)
Loyd	Scsí! (... a teniszütőt a helyére teszi, és kimegy. A nap delelőre hág, a másik ablakon kezd besütni, bejön Erika, és hidegtálat készít magának, csöng a telefon, kimegy, valakivel hadarva beszélget, közben besunyít Genya, a hidegtál nagy részét magába tömi, és három sörösdobozzal távozik, bejön Egon, a hidegtál maradékából csipeget, bejön Erika, villámgyors dialógus)
Erika	Nem igaz.
Egon	Mi a gond?
Erika	Nálad pofátlanabb alakot.
Egon	Na, de most tényleg irigyeled tőlem a padlizsánt?
	(Erika sírva fakad, és kirohan, Egon utána, bejön Genya, és betömi a maradékot, kirohan, bejön Elena a fáradhatatlan műmosollyal, mikor látja, hogy nincs senki, leolvad a mosoly, arc- és szemizmát masszírozza, ő is a leveleket nézi vaksin, közeledő beszélgetésre beugrik a mosoly, nekimegy a falnak, elesik, kimenekül, közben a nap delelőre hág, majd esteledni kezd, Roy, a szakács jön be Erikával, beszélgetés közben iszonyatos sebességgel, zsonglőrmutatványszerű vacsorafőzésbe kezdenek, Genya időnként bekukkant, de nem mer bejönni)
Roy	Erika!
Erika	Hello, Roy.
Roy	Hogy ityeg a fityeg?
Erika	I m oké. Mi lesz a kaja?
Roy	Mit szeretnél?
Erika	Halat.
Roy	Nincs hal.
Erika	(kacér) Én kedvemért.
Roy	Nem tok varázsolni. Tandoori csirke lesz.
	(egy pillanatra megáll az idő)
Erika	(halkan, lassan) Tandoori?
Roy	(gyorsan) Tandoori.
Erika	(lassan) Van egy, ilyen, magyar, író.
Roy	(gyors) Nahát.
	(pirinyó csend, majd elképesztő tempóban dolgozni kezdenek)
Erika	Fáradtnak látszol.
Roy	Sokat szívtam éjjel.
Erika	Mit szívtál?
Roy	(pillanatnyi szünet után, hangsúlyosan) Yes.
	(munka, zene)
Erika	Akkor tényleg megyünk / barlangászni?
Roy	Mehetünk.
Erika	Ez az utolsó hétvége.
Roy	Hát, bizony.
Erika	Te nem érzed úgy, hogy / felgyorsult az idő?
Roy	Felgyorsult? (vitustáncot jár munka közben) 
Erika	Hogy minden óra / percként múlik? 
Roy	Minden iram / fokozódik?
Erika	Kiáltanám, / állj meg óra!
Roy	Most baktassál / bandukolva!
Erika	Ne rohanj ilyenkor / tova!
Roy	Soha!
	(begyakoroltan összepacsiznak, majd dolgoznak tovább)
Erika	Milyen az a barlang?
Roy	Sötét.
Erika	(kacéran) Nana!
Roy	Két perc, és hallucinálsz.
Erika	Wow!
Roy	Azt hallucinálod, hogy valaki a nyakadba csókol.
Erika	(elhárítja a próbálkozást, a lábast a tűzhelyről az asztalra teszi) Kész?
Roy	Kész.
Erika	Szóljak a többieknek?
Roy	Aha. Várj még egy picit. (behúzza a szekrénybe, szekrény rázkódik, kijönnek ruhájukat igazgatva, Erika gúnyos hangon kikiabál)
Erika	Izéke! Gyere, kész a vacsorád! Kész a papi! Izéke! Szólj a többieknek is!
	(Egon gyanakodva bekukkant)
Roy	(elbődül) Hello, everybody. Jó étvágyat! Vasárnap találkozunk. (Roy ki, különböző irányokból berontanak a többiek is, falni kezdenek)
Chrystel	Jó ez a tandoori csirke, / kicsit hideg.
Loyd	Finom.
Egon	Van egy ilyen nevű magyar író, Tandori Dezső.
Többen	(részvétlenül) Nahát.
Mindenki	(koccintanak) Bugymo!
Elena	Gyönyörű időnk volt ma.
Egon	(hallgatózik) Mi ez? (az ajtóhoz megy) Állatok vonulnak az úton.
	(mindenki odaront)
Janonis	A tehenek. Elszabadultak a tehenek.
Erika	Holdtölte / van.
Egon	Véres a lába, / annak ott.
Janonis	Megint a véres megy elől.
Elena	Az töri át a karám falát, / a vezértulok.
Egon	Szólni kell a Terence Hillnek.
Erika	Félelmetes, ahogy a holdfényben / poroszkálnak.
Elena	Janonis, vissza kell rakni a teheneket a helyükre. Hallod, Janonis?
Janonis	Menjünk át a Royhoz.
	(Janonis, Elena kirohannak)
Egon	(utánuk kiált) Mi van, ha támadnak?
	(Genya végig csak fal)
Loyd	Legalább megszabadultunk tőlük. (rettenetes sebességgel rendet rak, mosogat)
Egon	Szólni kéne, hogy erre a néhány napra már ne jöjjenek át vacsorázni.
Loyd	Chrystel, te még nem láttad. (zsebéből elővesz egy borítékot, és belőle egy fénymásolatot Csehov Platonovjának címlapjáról)
Chrystel	Wow! (kitűzi a falra)
	(Erika, Loyd, Chrystel a fénymásolatot nézik)
Egon	Erika, ha neadjisten, elborulna az elmém, és mégis bedolgoznám a darabba ezt a kisstílű huzakodást a Platonovon, kérlek, az első adandó alkalommal köpjél szemen, és nevezzél tehetségtelen balfácánnak. 
Erika	Bízhatsz bennem.
	(Loyd közben a borítékból kiveszi Richardnak a fénymásolathoz csatolt levelét, és magában olvassa)
Loyd	Richard mellékelt egy levelet a fénymásolathoz.
Erika	Mit ír?
Loyd	Nem fog nektek tetszeni.
	(Erika odahajol, nézi a levelet)
Erika	Mi ez a trutyi?
Loyd	Takony. Ráfikázott. (a borítékkal próbálja ledörzsölni)
Erika	Nem is lehet elolvasni.
Loyd	(olvasni kezdi) Darling Loyd, here is that Checkov stuff / you asked me for...
Erika	Kedves Loyd, itt a Csehov-cucc, / amit kértél...
Loyd	And while I am at it, I would like to take / this opportunity to warn you...
Erika	Ha már itt tartunk, megragadom az alkalmat, / hogy figyelmeztesselek...
Loyd	...to stay away from those / hungarian types.
Erika	...tarts magad távol ezektől a magyar fazonoktól.
Loyd	They are a depraved lot...
Erika	Elfajzott csürhe...
Loyd	...capable of any criminal act...
Erika	...akik bármilyen gaztettre képesek...
Loyd	...and are having an extremly / negativ influence on you.
Erika	...és nagyon rossz hatással / lehetnek rád.
Loyd	They are a / degenerate bunch...
Erika	Degenerált társaság...
Loyd	...who would kill their mother / for a crust of dry bread.
Erika	...akik megölnék az anyjukat egy darab száraz kenyérért.
Loyd	It s all true - so beware! / Yours, Richard.
Erika	Higyjél nekem, és légy résen! A te Richardod.
Loyd	(elteszi a levelet) Ilyen a Richard humora. (eltűnik)
Egon	Nekem valahogy most nem jött be a Richard humora.
Erika	(az ablaknál) Eltűntek a tehenek.
	(Erika kimegy, Genya háttal áll az ablaknál. Egon és Chrystel búcsújánál megint lelassul a tempó)
Egon	Mikor utazol?
Chrystel	Hajnalban.
Egon	Vigyázol magadra?
Chrystel	Aha.
Egon	Hiányozni fogsz.
Chrystel	Te is. (puszik, Genyának:) Bugynájt!
Genya	Bugynájt. (Chrystel kimegy, Genya sebesen feltöltekezik a hűtőből, távozik, Egon felfelé néz az égre, a szék lassan forogni kezd vele, normál tempóban beszélni kezd)
Egon	Vúccsák kettő keresi Vuccsák egyet. Vúccsák egy, jelentkezz. Adj valami életjelet. Hiányzol. Édes, kicsi vúccsákom. Szerelmem. Miért hagytál el? Don’t leave, but love. Megígérem, hogy jó leszek. Azt akarom, hogy mellettem legyél. By my side. Sétálni akarok veled a tónál. Szégyenlős mennyasszonyom. Nem akarlak megijeszteni. Isten engem úgy segéljen. Édes kicsi vúccsákom. Megígérem, hogy mindig ugyanilyen szép maradsz. Holló hajad, bársony bőröd... Egyetlenem. A hajóház mögött. Ma éjjel. Megtudod. Titkomat... Kedvesem. Szerelmem. Egyetlenem... Jézus, segíts.
	(éjfél, bejön a véres tehén, nézi a nézőket, elbődül, kimegy, sötét)

13.
(vacsora, mindenki Janonist nézi, aki tátott szájjal mered a levegőbe, nagyon koncentrál)
Janonis	Ezt az egészet... miért is meséltem el? (komoran csikorgatja az agytekervényeit) Elfelejtettem. Elfelejtettem a végét... Miről is beszéltünk?
Elena	(óvatosan) Az emlékezésről.
Janonis	(mint aki a szót sem érti) Em-lé-ke-zés!? Úristen.
Elena	Arról beszélgettünk... hogyan szelektál a memória. Elkezdtél egy sztorit, hogy egyszer régen New Yersey-ben a színházban odament hozzád egy sánta jegyszedő, és...
Janonis	Színház? Miféle színházról povedálsz itt nekem?
Elena	Arról beszéltünk, hogy az ember a fontos dolgokat elfelejti, a lényegtelenekre viszont pontosan emlékezik egészen a... halála pillanatáig.
	(zavart csend)
Loyd	Egyszer én is jártam abban a színházban.
Chrystel	New Yersey? Dögunalom.
Egon	(Loydnak) És találkoztál a / sánta jegyszedővel?
Janonis	(mint aki álomból ébred) A színház! Van ott egy nagyon híres színház... Egyáltalán a színházi élet New Yersey-ben...
Loyd	Peter Brook.
Janonis	Peter Brook!
	(farkasszemet néznek)
Elena	(Erikától, hogy oldja a feszültséget) Magyarországon vajon ismerősen hangzik a Peter Brooknak a neve?
Egon	(kapásból, a másik oldalról) A legnagyobbak között tartjuk számon.
	(esznek)
Loyd	New Yersey-ben szerintem legkülönösebb: a temető.
	(várakozásteli csend, abbahagyják az evést)
	New Yersey ugyanis... mocsárra épült... (gondterhelten) Hát, mindenféle statikai megoldással próbálkoztak, hogy például ilyen cölöpök vagy mik, meg hogy összeláncolták a koporsókat... Mert szóval egy ilyen talajvíz mozog a föld alatt, aminek mostmár! követik az útját műszerekkel, dehát ílymódon a temető ugye állandóan... vándorol.
Erika	Mit csinál?
Loyd	(csevegő stílusban) Scsí! Vándorol. Költözik. (lassan újból falatozni kezdenek) Van a nővéremnek egy ismerőse, annak a nagymamáját eddig kilencszer pakolták át. Kilencszer!... Te el tudod képzelni, hozzávetőlegesen mi maradt mára abból a nagyiból?... Scsí...
	(megdermednek, felsír a telefon, Janonis rémülten felugrik, de nem találja, Egon veszi ki a készüléket a zsebéből)
Egon	Richard? Hi, Richard, hogy vagy?... Loooyd? (nézi Loydot) Hááát, az most nem lesz könnyű. Hogy is mondjam... pihen. Neeem, nem hiszem, hogy ide tudna jönni. Az a baj, tudod, hogy, szóóóval az a helyzet, hogy Loyd, hát, igen: niggerbütyköt rejtegetett a szobájában... Niggerbütyök? Barnakuki... Kuki, igen... kuki... És most, hát, nincs abban az állapotban, hogy... Az az igazság, hogy eltörtük a lábacskáját. Meg a kezecskéjét, amivel a feketekukit eldugdosta... És, ő, (suttog) kiszíttuk a vérit is! (csücsörít)
Loyd	Scsí. (kiveszi Egon kezéből a telefont) Hello, Richard, én vagyok. Nem, nem, csak... ilyen a humora. (kimegy a verandára)
Erika	(Egonnak) Szadista.
Egon	(Erikának) Mazochista. (farkasszemet néznek)
Genya	(feláll ünnepélyesen) Leopold Sacher-Masoch Lvovban született 1836-ban. Róla nevezték el a mazochizmust.
Janonis	(sunyi célzás Chrystel felé) A szadizmust meg egy franciáról, hehe.
Chrystel	Túl sok infó, please, stop.
	(csend, esznek, Genya keresi a szavakat)
Elena	Tényleg holnap megyünk barlangászni?
Erika	Vinni kell egy váltás ruhát.
Egon	Ne jöjjön az, akinek az idegei gyöngék. Azt üzeni a Roy. Sötét lesz, hideg, el fogunk tévedni, és denevér akad a hajunkba. (a denevérröpülést utánozza)
Genya	(figyelmet kér magának) Akarunk Lvovban egy szép, nagy szobrot állítani a mazochizmus emlékére, mert Leopold Sacher-Masoch ukrán származású volt. (csönd)
Egon	Csak éppen németül írt, Lvovot pedig akkor Lembergnek hívták.
Genya	(feláll, félelmetes) Micsoda?!
Egon	Lemberg.
	(hosszú, kitartott pillanat, Genya felvesz egy kést)
Genya	(valamit belát) Ha Lemberg, hát Lemberg, ezen nem fogunk összeveszni. (szomorúan kenyeret szel)
Egon	Lehetne a németektől pénzt kérni a szoborra... De még inkább a lengyelektől!
Genya	(bizarrnak találja) Lengyelektől pénzt...
Egon	Egyébként meg nem is Lemberg, hanem Ilyvó. A magyarok Ilyvónak hívták.
Genya	(megfélemlítve) Lvovot... Ilyvónak?
Egon	Ilyvó. Az a neve, hogy Ilyvó. Tessék megtanulni.
Genya	Ilyvo.
Egon	Ilyvó egyébként ugyanúgy mocsárra épült, mint New Jersey, meg kéne egyszer vizsgálni a temetőt.
	(szün)
Erika	Akkor Masoch egy kicsit magyar is volt?
	(szün)
Egon	Jó nagy szobor lesz.
	(szün)
Janonis	És a zsidók. Lembergben volt a legnagyobb gettó.
Egon	Akkora szobor lesz, mint az Empire State Building. 
Elena	Nem lehet, hogy a Sacher-tortát is erről az izé, Sacher-Masochról nevezték el?
Egon	De, a Sacher-tortát és a mazohizmust. (álmodozik) Népek nagy álma bronzba öntve... Gyorslifttel repülünk a Mazochizmus fejébe... Szájában cukrászda... fogai a hűtőpultok...
Chrystel	Elegem van. / Állati unalmas.
Egon	(nem hallja) ...Istenem, de csodálatos. Kérek egy kis céklatortát... cékla...

14.
(...újra a barlangban vagyunk, Egon kinyitja a szemét, együtt van a társaság - kivéve Genyá-t -, kimerültek. Csak a fejlámpák világítanak. Elena megpróbál felállni, elcsúszik, és visszazuhan Janonis ölébe - a jelenet során végig csukott szemmel ül. Erika valamit sóváran néz a falon)
Erika	Roy. Nézd, itt egy denevér.
Roy	(rávilágít) Aha.
Erika	Alszik?
Egon	Sose alszik.
	(csönd)
Elena	(retteg) Nem vagyunk mi most... eltévedve?
Roy	(el van varázsolva) Ezek a cseppkövek.
	(csend)
Loyd	Jó mélyen lehetünk.
Roy	Százhúsz láb.
Egon	Százhúsz szárnycsapás.
Loyd	(suttog) Itt aztán tökéletes lehet a sötétség.
Elena	(elhaló hangon) Muszáj?
Roy	Pár perc, és hallucinálsz.
Egon	Ez kell nekem, a totál dárknesz.
Erika	Úgy érted, hogy vizionálsz is?
Roy	Fényeket látsz közeledni... távolodni... Árnyak mozognak. A kezedet elhúzod az arcod előtt (mutatja), és olyan, mintha látnád. Szárnysuhogás... Vagy bejön az utolsó látvány, mielőtt minden elsötétedett... a retina emlékezik. Ahogy a köröm nő a halál után.
Egon	(kategorikus kijelentés) Én: a fülemmel látok.
Elena	(suttog) Valami megint csípi a szememet.
Janonis	(megfogja Elena kezét) Pihentesd. Ki kéne már jutni innét, a kurva életbe.
	(Chrystel lekapcsolja a lámpát, Loyd is)
Egon	(rájuk világít, gúnyos) Ez: már az?
Chrystel	(gyűlölet) Fuck you.
	(Egon lekapcsolja, rögtön utána Roy és Erika is. Elenának csukott szemmel nem sikerül, Janonis segít neki, aztán viszont a sajátjával nem bír, Roy kiveszi a kezéből, egy pillanatra lekapcsolja, aztán vissza)
Roy	(körbevilágít) A természet sok millió évig gondolkodott... ezeken a köveken... itt élnek lent vakon és büszkén.
Egon	(megvetően) Csak beszélj.
Roy	(feléjük fordítja a lámpát) Mindenki felkészült? Hát akkor... (teljes sötét)

15.
(az ebédlőben, a 9. jelenet vége, álomszerű élőkép. Egon kezében a cetli, mindannyian az étkező hátsó ajtaját nézik, ami lassan kinyílik, kísérteties szélsüvítés, nagyon lassan elsötétedik a szín, vége)