[DÉVAI BÍRÓ Mátyás] ORTOGRAPHIA UNGARICA Krakkó, 1549.

[DÉVAI BÍRÓ Mátyás]

ORTOGRAPHIA UNGARICA

Krakkó, 1549.

Az eredeti lelőhelye: Országos Széchényi Könyvtár - Budapest (H)

Jelzete: RMK I. 20.

[DÉVAI BÍRÓ Mátyás:] Orthographia Vngarica, azaz igaz iraz modiarol valo tudoman(y) mag(y)ar n(y)eluenn irattatott. Mostan pedig vionnan meg igazytatott, es ki niomtatott. (Craccouiae) 1549 (apud viduam Hieronymi Vietoris).

A4 -C4 D3 = [15] fol. - 8° - Orn.
RMK I 20 - E XV. 164 - RMNy 77

Magyar ábécéskönyv.

A címlevél után az előszó: Az olvasónak isteni kedvet kér B. A. Ezt követi az ábécé és a magyar hangok írásának szabályai, a Tízparancsolat, néhány imádság és szentírási idézet. A nyomtatvány végén az arab és római számjegyek táblázata található. A kolofon felett C. D. M. monogram áll.

Hasonmás

kiadás: MKsz 1908: melléklet a 119. laphoz; Fontes ad his toriam linguarum - populorumque Uraliensium, 4, sajtó alá rendezte Molnár József, Budapest, 1977.

Szövegkiadások:

Kazinczy Ferenc, Magyar régiségek és ritkaságok, II, Pest, 1808,129-196; Toldy Ferenc, Corpus grammaticorum linguae Hungaricae veterum, Pest, 1866, ix-x, 97-114.

A mű a szerző nevét nem tünteti fel. Kazinczy Ferenc még "krakkói ortografus"-nak említette és az imádságok alapján katolikusnak vélte (i. m., 133-135,171-180). Id. Révész Imre az utolsó lapon levő C. D. M. monogramot "Csinálta Dévay Mátyás" szavakkal próbálta feloldani. A tíz parancsolatnak... magyarázatában (23) alkalmazott azonos helyesírási szabályok alapján bizonyította, hogy a szerző Dévai Bíró Mátyás (Magyarország 1862: aug. 10-17:184,186,188 és 189. sz.; Dévay Bíró Mátyás első magyar reformátor életrajza és irodalmi művei, Pest, 1863,99-103). Megállapítását a szakirodalom elfogadta (MKsz 1908: 120-121, Melich János).

Szombathy János az előszó címében olvasható B. A. monogram mögött Batizi András nevét kereste (Kazinczy Ferenc összes művei, III, Budapest, 1892, 361). A szakirodalom id. Révész Imre nyomán (Dévay Bíró Mátyás... művei, 109-110) e betűk mögött Abádi Benedeket, a Sylvester-féle Új Testamentum (Sárvár 1541, RMNy 49) nyomtatásának befejezőjét látja. Ő lehetett az Orthographia Ungarica e kiadásának sajtó alá rendezője, "megigazítója" és talán megrövidítője is (vö. 10).

Id. Révész Imre szerint Dévai az imádságokat Luther kis katekizmusából vette át és rövidítette (i. m., 111). Sólyom Jenő korábban Révész nyomán úgy vélte, hogy az Orthographia Ungaricában mutatkozik meg először a magyar irodalomban Luther kis kátéjának hatása (Luther és Magyarország, Budapest, 1933, 116); utóbb azonban e szövegeket a Luther előtti hagyományos imádságanyagból származtatta (ItK 1967:46-50).

Lásd még: Sági István, A magyar szótárak és nyelvtanok könyvészete, Budapest, 1922, 78; Horváth, Ref., 164-166,496 - 497; Balázs János, Sylvester János és kora, Budapest, 1958, 165-174, 396-397; Studia Historica 1963: 302-303, Balázs János - Szabó Dénes, A magyar nyelvemlékek, Budapest, 1959, 67; MIrodT 1323, Varjas Béla.

Karol Estreicher e művet "Magyar abécze" címmel is felvette bibliográfiájába (XXII. 37).

Budapest Nat (c)

Editio facsimile
"A krakkói nyomdászat szerepe a magyar művelődésben, (Balassi kiadó 2000.)"

[DÉVAI BÍRÓ Mátyás:] Orthographia Vngarica, azaz igaz iraz modiarol valo tudoman(y) mag(y)ar n(y)eluenn irattatott. Mostan pedig vionnan meg igazytatott, es ki niomtatott. (Craccouiae) 1549 (apud viduam Hieronymi Vietoris).

A4 -C4 D3 = [15] fol. - 8° - Orn.
RMK I 20 - E XV. 164 - RMNy 77

Ungarische Fibel.

Titel [übers, a. d. Ung.]: Orthographia Ungarica, das heißt die Wissenschaft von der wahren Schreibweise in ungarischer Sprache. Jetzt aber neu verbessert und gedruckt. Nach dem Titelblatt folgt das Vorwort: Az olvasónak isteni kedvet kér B. A. (Für den Leser bittet A. B. um göttliche Freude). Dem folgen das Alphabet und die Regeln für die Schreibung der ungarischen Laute, die Zehn Gebote, einige Gebete und biblische Zitate. Am Ende des Drucks ist die Tabelle der arabischen und römischen Numeralien zu finden. Über dem Kolophon steht das Monogramm C. D. M.

Faksimileausgabe: MKsz 1908: Beilage zu Blatt 119; Weiterhin: Fontes ad historiam linguarum populorumque Uraliensium, 4, hrsg. von József Molnár, Budapest, 1977.

Textausgaben:

Ferenc Kazinczy, Magyar régiségek és ritkaságok (Ungarische antiquarische Ausgaben und Raritäten, II, Pest, 1808, 129-196; Ferenc Toldy, Corpus grammaticorum linguae Hungaricae veterum, Pest, 1866, ix-x, 97-114.

Im Werk ist der Name des Verfassers nicht angegeben. Ferenc Kazinczy erwähnte ihn noch als einen "Krakauer Orthographen" und hielt ihn aufgrund der Gebete für einen Katholiken (ebd., 133-135,171-180). Imre Révész d. Ä. versuchte das Monogramm C. M. D. auf der letzten Seite mit den Worten "Csinálta Dévay Mátyás" (Gemacht von Mátyás Dévay) zu entschlüsseln. Auf der Grundlage der gleichen orthographischen Regeln wie in dem Werk A tiz parancsolatnak ... magyarázata (Die Auslegung der Zehn Gebote...) (23) belegte er, dass der Verfasser Mátyás Dévay Bíró sein musste (Magyarország [Ungarn] 1862: Aug. 10-17: Nr. 184,186,188 und 189; Dévay Bíró Mátyás első magyar reformátor életrajza es irodalmi művei (Die Biographie und das literarische Werk von Mátyás Dévay Bíró, dem ersten ungarischen Reformator), Pest, 1863, 99-103). Seine Feststellung wurde von der Fachliteratur allgemein angenommen (MKsz 1908:120-121, János Melich).

János Szombathy vermutete hinter dem Monogramm B. A, das im Titel des Vorwortes zu lesen ist, den Namen von András Batizi (Kazinczy Ferenc összes művei [Ferenc Kazinczys gesammelte Werke], III, Budapest, 1892,361), die Fachliteratur hingegen nach Imre Révész d. Ä. (Dévay Bíró Mátyás ... művei [Mátyás Biró Dévay ... Werke], 109-110) Benedek Abádi, jene Person, die den Druck des Új Testamentum (Neues Testament) (Sárvár 1541, RMNy 49) von Sylvester beendet hatte. Er war womöglich der Herausgeber der Orthographia Ungarica, ebenso wie der "Verbesserer" und vielleicht auch der Kürzer (vgL 10).

Nach der Ansicht von Imre Révész d. Ä. hatte Dévai die Gebete aus Luthers kleinem Katechismus übernommen und gekürzt (ebd., 111). Jenő Sólyom war früher mit Révész der Meinung, dass sich in der Orthographia Ungarica zum ersten Mal die Wirkung des kleinen Katechismus von Luther auf die ungarische Literatur zeige (Luther és Magyarország [Luther und Ungarn], Budapest, 1933,116); später jedoch sah er den Urprung dieser Texte in traditionellen Gebeten aus der Zeit vor Luther (MC 1967: 46-50).

Siehe auch: István Sági, A magyar szótárak és nyelvtanok könyvészete (Die Bibliographie der ungarischen Wörterbücher und Grammatiken), Budapest, 1922, 78; Horváth, Ref., 164-166,496-497; János Balázs, Sylvester János is kora (János Sylvester und seine Zeit), Budapest, 1958, 165-174, 396-397; Studia Historica 1963: 302-303, János Balázs-Dénes Szabó, A magyar nyelvemlékek (Die ungarischen Sprachdenkmäler), Budapest, 1959,67; MIrodT 1323, Béla Varjas.

Karol Estreicher hat dieses Werk unter dem Titel "Magyar abécze" (Ungarisches Alphabet) in seine Bibliographie (XXII. 37) aufgenommen.

Budapest Nat (c)

Editio facsimile
"Die rolle des krakauer druckwesens in der ungarischen kultur (Balassi kiadó 2000.)"

[DÉVAI BÍRÓ Mátyás:] Orthographia Vngarica, azaz igaz iraz modiarol valo tudoman(y) mag(y)ar n(y)eluenn irattatott. Mostan pedig vionnan meg igazytatott, es ki niomtatott. (Craccouiae) 1549 (apud viduam Hieronymi Vietoris).

A4 -C4 D3 = [15] fol. - 8° - Orn.
RMK I 20 - E XV. 164 - RMNy 77

Węgierski elementarz.

Tłumaczenie tytułu: Orthographia Ungarica, czyli nauka o sposobie prawdziwego pisania, skreślona w języku węgierskim. Teraz na nowo popraw iona i wydrukowana. Po karcie tytułowej znajduje się wstęp: Az olvasónak isteni kedvet kér B. A. (Oprzychylność Boską dla czytelnika prosi B. A.) Po nim następuje alfabet i reguły zapisywania węgierskich dźwięków, Dekalog, kilka modlitw i cytat z pisma ś więtego. Na końcu druku znajduje się tabela cyfr arabskich i rzymskich. Nad kolofonem widnieje monogram C. D. M.

Wydanie faksymile: MKsz 1908: dodatek do strony 119; dalej: Fontes ad historiam linguarum populorumque Uraliensium, 4, do druku podał József Molnár, Budapest, 1977.

Wydania tekstu: Ferenc Kazinczy, Magyar régiségek és ritkaságok, II, Pest, 1808, 129-196; Ferenc Toldy, Corpus grammaticorum linguae Hungaricae veterum, Pest, 1866, ix-x, 97-114.

Dzieło nie zawiera nazwiska autora. Ferenc Kazinczy wspominał o nim jeszcze jako o "krakowskim ortografie" i na podstawie modlitw uważał go za katolika (i. m., 133-135,171-180). Imre Révész st. próbował rozwinąć znajdujący się na ostatniej stronie monogram C. D. M. w "Csinálta Dévay Mátyás" (Wykonał Mátyás Dévai). Na podstawie identycznych reguł ortograficznych zastosowanych w A tiz parancsolatnak... magyarázata (23) dowodził, że autorem jest Mátyás Dévai Bíró (Magyar ország 1862: aug. 10-17: 184, 186, 188 i 189 nr.; Dévay Bíró Mátyás első magyar reformátor életrajza és irodalmi művei, Pest, 1863,99-103). Jego ustalenia literatura przedmiotu przyjęła (MKsz 1908:120-121, János Melich).

János Szombathy za monogramem B. A. umieszczonym w tytule wstępu domyślał się nazwiska Andrása Batiziego (Kazinczy Ferenc összes művei, III, Budapest, 1892, 361). Literatura przedmiotu w ś lad za Imre RÉVÉSZem st. (Dévai Biró Mátyás... művei, 109,110 dopatruje się w nim Benedeka Abádiego, człowieka który dokończył druk Új Testamentum (Nowego Testamentu) Sylvestra (Sárvár 1541, RMNy 49). To on mógł przygotować do druku to wydanie Orthographia Ungarica, on mógł je "poprawić" i być może również skrócić (por. 10).

Zdaniem Imre RÉVÉSZa st. modlitwy Dévai przejął z małego katechizmu Luthra i skrócił je (i. m., 111). Jenő Sólyom, w ślad za RÉVÉSZem sądził wcześniej, że w Orthographia Ungarica widoczny jest po raz pierwszy w literaturze węgierskiej wpływ małego katechizmu Luthra (Luther és Magyarország, Budapest, 1933,116); później jednak wywodził te teksty z tradycyjnych modlitw, z okresu przed Luthrem (ItK 1967: 46-50).

Zobacz ponadto: István Sági, A magyar szótárak és nyelvtanok könyvészete, Budapest, 1922, 78; Horváth, Ref., 164-166, 496-497; János Balázs, Sylvester János és kora, Budapest, 1958,165-174, 396-397; Studia Historica 1963: 302-303, János Balázs-Dénes Szabó, A magyar nyelvemlékek, Budapest, 1959,67; MIrodT 1323, Béla Varjas.

Karol Estreicher dzieło to pod tytułem "Magyar abécze" (Węgierskie abece) również uwzględnił w swojej bibliografii (XXII. 37)

Budapest Nat (c)

Editio facsimile
"Rola krakowskich drukarzy w kulturze w

ę gierskiej (Balassi kiadó 2000.)"

A digitalizálást és a digitális dokumentum készítését az
Országos Széchényi Könyvtár (H) - Magyar Elektronikus Könyvtár osztálya (Török Máté) végezte.

A digitális dokumentum készítésének időpontja: 2005. március-április

FIGYELMEZTETÉS! A digitális másolat tulajdonosa az Országos Széchényi Könyvtár, amely az azzal kapcsolatos valamennyi jogát fenntartja. A képek letöltése csak házi használatra engedélyezett. A fenti engedélyen túlmenően a képek egészének, részleteinek jogosulatlan másolása, módosítása, bemutatása, bérbeadása, cseréje, kölcsönzése, nyilvános felhasználása, terjesztése, vagy sugárzása tilos és a megfelelő jogi következményeket vonja maga után. A képek legális felhasználásának engedélyezése céljából forduljon az Országos Széchényi Könyvtár Magyar Elektronikus Könyvtár osztályához, 1827 Budapest, Budavári Palota F épület (www.mek.oszk.hu)

|  | Digitális változat: OSZK-MEK 2005.