LŐRINCZY ATTILA

BALTA A FEJBE

SZEREPLŐK
RICHÁRD
ERZSÉBET, Richárd anyja
BUCI, Richárd barátja,
APIKA, Richárd nagyapja
ANYIKA, Richárd nagyanyja
ANNA, Richárd nagynénje,
KISMARGÓ, Richárd unokahúga
BITÓ, első bérgyilkos
SZENES, második bérgyilkos
CSAJSZI
RICHÁRD ATYJÁNAK SZELLEME
KÉT MENNYEI PROSTITUÁLT

1. JELENET
(Lerobbant, külvárosi szórakozóhely mögötti tér. Roncsok, szemét, konténerek... Richárd, péppé verve, sebeit nyalogatva, vérző arcát törülgetve érkezik.)
RICHÁRD	Annyira tudtam, éreztem előre!
...A büdös francba kellett kijönnöm,
...még hogy Kőbánya, ki találta ezt ki?
Meg hogy a sor az magasabb a fullnál,
ilyen nincs, tényleg megáll az eszem!
A csávó szépen behúzza a kasszát,
aztán az arcom rúgják vagy heten,
...jó ha kétszázból meglesz majd az orrom,
és ahogy kinéz, a vesém leszakadt...
Mi az istennek kellett idejönnöm?
úgy kell nekem, tényleg állat vagyok...
Én aztán nem játszani születtem,
mer mikor nyerek, akkor is rábaszok...
Százötvenre levettek a prosztók,
mikor meg tisztán enyém volt a parti...
A Buci meg hol a rákba’ lehet...?
biztos lelépett, amilyen szemét.
Láttam még, amikor nekem estek.
Állt a pultnál és Martinit ivott.
A dzsekimet is lenyúlta egy csajszi,
hogy az anyjukat löknék szájba mind...
BUCI 	(érkezik)
Bocsika haver, tényleg ne harizzá’,
az én agyam is verték volna szét?
Mondtam, ezekkel ne játszál te semmit,
Mert a szádba rakják a töködet.
Vagy mér’ szerinted az lett volna frankó,
hogy ha engem is megborítanak?
Hatan mentek rád, bokszerrel, hatan.
RICHÁRD		Hol voltál eddig?
BUCI					Csajjal, öreg, csajjal.
RICHÁRD		És jó volt, öreg, jó volt?
BUCI					Egy szakadék
kurva. Nem téma, semmi. Meg se dugtam.
RICHÁRD	Van még nálad lóvé?
BUCI					Valami van,
de nem túl sok, na, szóval tipli, húzzunk.
Hol tettük le a Mazdát? Adjad a
kulcsot, majd én vezetek.
RICHÁRD					Kössz öreg,
te tényleg nagyon kurva rendes srác vagy.
BUCI	Szépen be voltunk tépve, mint az állat.
Kiló hatvannal nyomtuk a kövéret,
adtunk neki, ami a csövön kifér.
RICHÁRD	Hagytad, hogy szarrá verjenek, figyeljél,
miattad meg is dögölhettem volna.
Megcsináljuk a prolikat, mi, jó vicc?
Irány Kőbánya, semmi Baden-Baden!
Apám, énnekem eltörték az orrom,
lehet, hogy bentről vérzek elfelé.
Nincs is pulzusom, Buci, hívjál orvost!
BUCI	Jaj, Ricsi, ne sírjá’, hazatépünk
azt kész, ne feszkózz, nincsen semmi gáz,
(Buci szakszerűen elkészít két csíkot, és a fiúk a speedet üstöllést fel is nyomják.)
RICHÁRD	Itt pusztulok meg, a vesém leszakadt,
vérzik a tüdőm, átszúrta a bordám,
nincs levegőm és a belem kihányom.
BUCI	Csak a piától meg a cigitől van.
(A csajszi érkezik)
BUCI	Hát nézd má’, utánam jött a csajom!
Na, mi van bébi, akarnád a répát?
CSAJSZI	Jaj, ne má’, tök kivan a haverod...
Segítenünk kell, vigyük el mihozzánk,
anyám kórházba nővér, beköti.
RICHÁRD	A bal szememmel, bazmeg, nem is látok!
CSAJSZI	Nyugi, na várjál, keresek egy pézsét...
Itten egy kicsit még nagyon szivárog...
Az orrodnak baja nincs, az biztos,
a homlokodon van egy szakadás,
de azt meg már elállítom mindjárt.
Persze lehet, hogy össze kéne varrni...
A melled fáj, ha levegőt veszel?
RICHÁRD	Most már csak kicsit... néha beleszúr.
CSAJSZI	Akkor nincs is eltörve a bordád!
Amikor engem egyszer hasba rúgtak,
kábé hat hétig nem kaptam levegőt...
A muternak azér’ csak megmutatnám...
Itt a töltésnél lakunk, a közelben,
bekajázhattok, van disznótoros,
meg sör is, ha meg nem itta az anyám...
Elég sajnos, hogy kicsit piázik
de azért inkább általába’ rendi.
Ha lépnénk akkor pont még elérnénk,
mer’ ötkor szokott menni gályázni...
Higgyed el, hogy prímán lekezelne.
BUCI	Na, képzelem, ahogy téged elnézlek.
Aztán hány éves a muterod, hatvan?
CSAJSZI	Te tök hülye vagy? Még harminckilenc se.
Most mondtam, hogy a dél-pestibe’ nővér.
BUCI	Akkor a dokik kúrják partiban.
CSAJSZI	Jaj, de bunkó vagy! Ne szóljál már ilyet.
Anyám különben se kezd már senkivel,
mert az életben sokat csalódott.
BUCI	És te?
CSAJSZI		Én is.
BUCI			Mit?
CSAJSZI				Sokat csalódtam.
BUCI	Hogy össze ne szarjam magam! Tényleg?
CSAJSZI	A pasik itt ám szemetek mocsokul,
fele vadállat, a fele meg béna,
viszont mindegyik le van égve folyton.
Úgyhogy eléggé ergya itt a téma,
szóval érted, hogy perspektíva semmi.
RICHÁRD	Perspektíva, bazmeg, hogy te miket tudsz!
CSAJSZI	Naná, hát azért hülye nem vagyok,
egy csomó idegen szót ismerek
én is, ha meg nem, csak fogom a szótárt
aztán megnézem, és megtanulom...
Töriből is mindig tiszta ötös voltam.
BUCI		Tényleg? Akkor mondj valamit.
CSAJSZI	De mit?		
RICHÁRD			Bármit, ami eszedbe jut.
CSAJSZI	Töriből?
BUCI		Vagy egy másik idegen szót.
CSAJSZI	Mér?
BUCI			Csak hogy halljuk.
RICHÁRD					Na, valami szépet!
CSAJSZI	Asszed, nem tudok?
RICHÁRD			Mondjad, hogy ha tudsz!
CSAJSZI	Reprivatizál.
RICHÁRD			Kurva jó, na még!
CSAJSZI	Integráció.
BUCI			Istennő vagy, bazmeg!
CSAJSZI	Aglomeráció
RICHÁRD			Na még! Na még!
CSAJSZI	Vagy például kompatibilitás.
RICHÁRD	Kompatibilitás!
BUCI			Hú, ez nagyon komoly!
És még azt is tudod, hogy mit jelent?
CSAJSZI	Kompjúterhez kell... valami ilyesmi.
BUCI	Ahhoz nagyon kell!
RICHÁRD			Másképp nem is megy!
CSAJSZI	Figyeljél! Ti most szopattok?
RICHÁRD				Tudom, hogy
te vitted el a bőrdzsekim, ribanc!
Adjad ide, vagy a szádat letépem!
CSAJSZI	Én a jakódat soha nem is láttam.
RICHÁRD	Abba volt a kulcs, Buci, hol a verda?
BUCI	Mit tudom én hol, ahol leraktuk.
RICHÁRD	Ne má’ hogy ne tudjad! Te meg nagyon
gyorsan köpjél, vagy véged! Na, hol van?
CSAJSZI	Milyen az autótok?
BUCI			Kis piros Mazda.
CSAJSZI	Sibedákkal?
BUCI		Hát képzeld, cabrio.
CSAJSZI	Figyúzzá’, akkor nagyon ciki van, mer’
akkor - légy szi’ ne légy ideg - a’szem...
a’szem, hogy azt már elvitték Kijevbe.
RICHÁRD	Kijevbe, bazmeg? Hát ez nem igaz!
CSAJSZI	Kis piros autó, fekete tetővel.
Láttam mikor vitte el a Fegya.
Hipp-hopp azonnal kihúznak Ukránba,
oda szokják adni a kocsikat.
RICHÁRD	Vadi új volt! Alig két hónapos!
BUCI	Fejed rúgom le, te mocsok kurva!
Hogy szakadnál meg, te is benne voltál!
Rám küldtek, mi, amíg a többiek
lenullázták a Ricsit, meg engem!
CSAJSZI	De nem, higgyed el, semmi közöm hozzá.
én a Kinget alig is ismerem,
egyszer dugtunk, aztán semmi, annyi.
Hanem hogy te irtóra tetszettél.
BUCI	Asszed, hogy én ezt beveszem, te szutyok?
CSAJSZI	Én tisztára belédzúgtam, komoly,
akkor, azonnal mikor bejöttetek.
Nagyon bírlak, nem nekik csináltam!
Mi tehetek róla? Ne bántsál, segítek.
BUCI	Anyádnak, jól van? Takarodj el innen!
RICHÁRD	Hogy abba a tetves, kurva életbe!
CSAJSZI	Megpróbálok beszélni a Kinggel...
néha lehet, hogy vissza lehet venni.
BUCI			Háromig számolok, aztán
lefejellek... Egy, kettő...
CSAJSZI				Buci, ne!
BUCI	És három... Lehet húzni a péróba!
CSAJSZI	Nem hiszel nekem? Pedig az előbb,
még az éjjel csak azt mondogattad,
hogy így meg úgy, milyen jó csaj vagyok.
RICHÁRD	Majd mindjárt megnézzük, te csak ne féljél,
leteszteljük, hogy milyen jó csaj vagy.
(rángatja le a nőről a ruhát)
Na mutassad szépen, mit adhatol?
CSAJSZI	A blúzom! Ne csináljátok, hülyék,
elszakad!
RICHÁRD		Kussoljál!
CSAJSZI			Hallod? Eressz el!
BUCI	Seggbe elég gizda, az nem vitás.
RICHÁRD	De mellbe ott van, szóval hogy ha nem gond
Bucikám, én a nődet most levarrom.
BUCI	Felőlem aztán abszolut simánszki,
ha kell, akár le is fogom neked.
CSAJSZI	Hagyjatok békén!
RICHÁRD		Mér, most már nem akarsz?
CSAJSZI	Buci, segíts!
BUCI			Látod, hogy segítek.
RICHÁRD	A lábát fogjad, mert rugdos a szemét.
CSAJSZI	Könyörgöm ne!
RICHÁRD				Ezt meséld el a Kingnek!
BUCI	Büdös prolik!
RICHÁRD				Mi van, nem élvezed?
CSAJSZI	Rohadt állatok! Rohadt állatok!
BUCI	Pofád befogtad, mer még ráülök.
RICHÁRD	Én túl gyermeteg vagyok a világra.
Fullom volt, bazmeg, százötven a kassza,
Mér nem tudtok ti ferül játszani?
Mit gondolsz, én azér’ jöttem ide
hogy péppé verjetek és kiraboljatok?
Szórakozzatok egymással, parasztok,
velem ezt senki nem csinálja meg!
CSAJSZI	Tudom ki vitte el a bőrdzsekid!
RICHÁRD	Na, most mindjárt jó lesz, még egy kicsit...
....Hú, bazmeg, ez most tényleg kurva szar volt.
Tűnhetsz a francba, a bunkóidnak meg
elzizegheted, hogy mit kaptál ingyér’.
Bucikám, te nem nyomod le?
BUCI					Kössz, nem.
(Sötét, zene)

2. JELENET
(Richárd ágyban párnák közt, míg körötte aggódó édesanyja, Erzsébet repked.)
ERZSÉBET	Egész kihült a kakaód, fiam.
Hát miért nem ittad meg? Felmelegítsem?
Vagy kérsz inkább egy kis erőlevest?
Az jobb is lenne, rendbe hozná szépen
a gyomrodat... Mégis talán orvost
kéne hívni, hisz három napja fekszel...
ez nem normális, aggódom miattad.
RICHÁRD	Hagyjál már békén, könyörgöm. Aludni
akarok, semmi mást, csakis aludni.
Állandóan jössz minden hülyeséggel.
ERZSÉBET	Enni azt muszáj, mert nagyon legyöngülsz.
Mondd mit szeretnél, és hozom neked.
RICHÁRD	Semmit.
ERZSÉBET		Olyan sápadt vagy, karikás
a szemed.
RICHÁRD			Nem baj.
ERZSÉBET					De baj. Féltelek.
RICHÁRD	Értsd már meg, hogy aludni akarok.
ERZSÉBET	Most látszik, milyen érzékeny a lelked,
hogy szegény nagybátyád rémes halála
ennyire megvisel... Gondolhatod, hogy
én is mit érzek, nekem is a szívem
szakad belé, de most mégis erősnek
kell lennünk, támasz nélkül, árván, egymagunk.
RICHÁRD	A francba, mama, fogjad be a szádat,
előbb már majdnem el tudtam aludni.
ERZSÉBET	Nem tudsz aludni?
RICHÁRD				Mindig itt zizegsz.
ERZSÉBET	Ilyenkor egy kis vörösbor a legjobb,
az megnyugtat, és még vért is csinál,
én is azt iszom lefekvés előtt.
RICHÁRD	Az Istenért, mama, duguljál el végre!
Megőrjítesz! Menj ki, semmi bajom,
csak szűnj meg, kérlek, és hagyjál magamra.
ERZSÉBET	Hogy milyen igaztalan vagy velem,
Richárd, a szívem teszem ki, te meg
csak rátiporsz, fiam, szégyeld magad.
RICHÁRD	Mit csináljak, hogy végre felfogjad,
semmi más nem kell, csak az, hogy eltűnjél,
és ne nyávogd tele a fülemet.
ERZSÉBET	Miért nem engeded magad szeretni?
RICHÁRD	A kurva életbe, depressziós
vagyok! Érted? Elég volt! Semminek
nincs semmi értelme, minden olyan szar,
hogy behányok tőle, és nem kelek föl,
nem érdekel, rohadjon rám a paplan...
És ne nyúlj hozzám! Ki nem állhatom,
hogy ha tapizgatsz!
ERZSÉBET				Nyugodj meg, Richárd.
(Richárd bebújik a paplan alá, az anya tehetetlenül leül a fiától tisztes távolra. Hosszú, süket csönd)
ERZSÉBET	Pedig régebben mennyire szeretted,
ha megmasszíroztam a válladat,
azt mondtad, mama, olyan jó kezed van,
hagytad, hogy szépen megfésüljelek.
Reggelente mellénk bújtál az ágyba,
és húzogattad a szemhéjamat,
hogy ébren vagy, Böbe... Mennyire édes,
kis babácska voltál, egyetlenem...
Hogy ha szeretnéd, akkor egy kicsit,
mint rég, szívesem meggyúrom a hátad...
ha nem, nem, jól van, ahogy akarod...
meg se szólalok, ne félj, csak ülök,
csöndesen, és nézem, ahogy alszol.
(És tényleg, újabb hosszú csönd)
RICHÁRD	Mama...
ERZSÉBET			Tessék.
RICHÁRD					Kérhetek valamit?
ERZSÉBET	Amit csak akarsz, édesem.			
RICHÁRD					Bocsesz,
hogy olyan ideg voltam az előbb.
ERZSÉBET	Nincsen semmi baj. Neked is nehéz,
tudom jól, és megértelek nagyon.
RICHÁRD	Szóval, valami eszembe jutott.
ERZSÉBET	Mondjad csak, szívem.
RICHÁRD					Szóval azt szeretném,
ha főznél nekem egy madártejet.
(Sötét, zene)

3. JELENET
(Halotti tor. Richárd, Erzsébet, Anna, Apika, Anyika, Kismargó - és Ede hamvai urnában)
NAGYAPA	Margitka, Anna, Erzsébet, Richárd,
e rémes órán pár szót mondanék.
Egyetlen fiúnk, Ede elveszett,
elragadta tőlünk a gonosz halál,
megtörtént, mi bár sose történt volna.
Mert egy atyának nincs hőbb fájdalom,
mint mikor önnön magzatát kell sírba
tennie. És sokasodik a gyász,
mikor a családnak magva szakad,
ha nincs már ki nevünk tovább vigye...
Nagyszerű férfit siratunk ma itt,
a legjobb férjet, a legjobb apát,
kinek e szomorú árnyékvilágtól
ereje teljében kellett elválnia,
itthagyván hűséges, szép asszonyát,
csöpp leányát, kit rajongva imádott,
édesnővérét és vigasztalan
szüleit, kik szent esküvel fogadják;
drága halottuk emlékét a sírig
lelkükben őrzik... Mindörökké, ámen.
ERZSÉBET			Szépen beszéltél, Apika.
ANYIKA	Az Úr adta, és az Úr is vette el.
ANNA	Margókám, ne turkáld azt az ételt!
Bocsánat!
ERZSÉBET			Ne sírj, Apika. Nézd meg,
a kis Margóban is te élsz tovább,
És itt van kedves unokád, Richárd,
vér a véredből, felnőtt, nagy fiú.
ANYIKA	Edének most már könnyű fenn az égben.
KISMARGÓ	A Papa az égben van?
ANYIKA					Igen, ott,
az angyalokkal, fönn a mennyországban.
KISMARGÓ	Azt hittem, hogy már nincsen is sehol...
ERZSÉBET	Le kéne már tenni...
ANNA				Ne szóljál bele!
KISMARGÓ	Te Nagyi, mondd, a Jézuska gonosz volt?
ANYIKA	Úristen, Margó, hogy mondhatsz ilyet?
ERZSÉBET	Nem kellene mindent így előtte!
KISMARGÓ	De igen, gonosz volt!
ANNA					Beszélsz butákat!
KISMARGÓ	A Superbookban láttam, hogy gonosz volt!
Azt mondta, az embernek az a jó,
ha meghal, és ezért lógatták fel
arra a fára. Meg is érdemelte!
Úgy kellett neki!
ANYIKA				Anna, Jézusom!
Hát honnan veszi ezeket a kislány?
KISMARGÓ	A Superbookban láttam a tévében.
Gonosz volt, tényleg, nagyon, nagyon gonosz!
ANYIKA	Micsoda?
APIKA			Ki gonosz?
ERZSÉBET					Nincs semmi baj.
KISMARGÓ	De igenis, hogy gonosz volt! Gonosz!
ANNA	Na, most már aztán tényleg csend legyen!
(egy pofont húz le a gyereknek)
Valami rajzfilm megy a Bibliáról.
ANYIKA	Milyen rajzfilm?
ANNA				Kicsi még, nem is érti.
ERZSÉBET	Akkor minek nézi?
ANYIKA				Gyere, babám,
gyere, most szépen bebújunk az ágyba,
mesélek neked, és el is felejted
ezt a csacsiságot.
(Anyika el a bömbölő gyerekkel)
APIKA				Ne civakodjatok!
ERZSÉBET	Túl sokat tévézik.
ANNA				Szűnjél már meg!
APIKA	Egyszer, mikor mentünk ki disznóra
Edével, azt mondta, ő száz évig
fog élni...
ERZSÉBET			Én el is mehetek.
ANNA						Tessék!
ERZSÉBET	Kidobsz a saját házamból? Na szép!
APIKA	Harapós reggel volt, esett kicsit
a hó, és a vízmosásba jött le az
a nagy kan...
ERZSÉBET			Soha nem szeretted Edét!
ANNA	Jaj, nehogy már te döntsed el, jó, ne.
Tudom, imádtad, sőt mi több, de mindegy,
ti ügyetek, engem nem érdekel.
ERZSÉBET	Milyen ügyünk?
ANNA				Ami volt köztetek.
Ede elmesélte.
ERZSÉBET					Nem vagy eszednél!
ANNA	Én, mi? Ez jó...
ERZSÉBET				Kiváncsivá teszel.
APIKA	Hogy hibáztam el...? Húsz lépésre volt
tőlem, még rá is dupláztam, de semmi,
láttam, ahogy megy az oldalba föl.
Volt vagy huszonnégyes... Jaj, Istenem,
szegény Ede meghalt, szörnyűség ez...
Látod, fiam, így sújt le ránk az ég.
ERZSÉBET	Mit mesélt el, na mit, tessék, mondjad,
APIKA	Nagy szeretetben kell élnünk eztán,
megbékélve az égi akarattal,
rád pedig, fiam, roppant feladat vár.
Engem elhagyott hajdanvolt erőm.
Birodalmunkat, mit emberöltőkőn,
át nagy munkával épített családunk,
a te dolgod lesz bölcsen elvezetni.
Teher alatt nő magasra a pálma,
s én benned mindennél jobban hiszek.
RICHÁRD	Ne aggódj, Apika, minden oké lesz.
ERZSÉBET	Na mondd, mit képzelsz a beteg agyaddal?
ANNA	Hagyjuk ezt, minek bolygatni utólag...
ERZSÉBET	De csak ne hagyjuk, engem érdekel.
ANNA	Ne kívánd, nem akarlak bántani,
csak hát tudod, az utóbbi időben
én feküdtem mellette éjjelente.
ERZSÉBET	Amikor épp nem más mellett feküdtél.
ANNA	Még neked van pofád jönni ezzel?
ERZSÉBET	Mindenki tudja, egyfolytában csaltad!
ANNA	Hát hogyha egyszer nem kellettem neki...
ERZSÉBET	Na látod drágám, ezt nagyon megértem...
ANNA	Mert Ede mindig téged szeretett!
ERZSÉBET	A nővére vagyok, szeretett, ez mért fáj?
ANNA	Ne játszd meg magad, beléd volt szerelmes.
ERZSÉBET	Rém nevetséges, amiket beszélsz.
ANNA	Tíz éves volt, és te vetkőztél neki!
ERZSÉBET	Meg vagy őrülve, mi az, hogy vetkőztem?
Ő leselkedett, mit tehettem róla?
ANNA		De tudtad, élvezted, játszottál vele!
Ede mindent, de mindent elmesélt.
Azok az ártatlan babusgatások,
gyere édes, kicsit ölbe veszlek,
hajtsd csak ide a fejed a cicimre...
ERZSÉBET	Minden szavad aljas hazugság!
ANNA	... ide, arra a helyes kis cicimre.
ERZSÉBET	Elég volt, elhallgass, elég, elég!
ANNA	... a kigombolt blúzok, felhúzott szoknyák...
sohasem tudott szabadulni tőled...
(Apika a cég dokumentációját teszi le Richárd elé.)
APIKA	Itt van, ezeket nézd át mielőbb:
az éves mérleg, a gyártási terv,
a készletleltár, a költségvetés...
A Gyurcsákkal meg nagyon kell vigyázni,
ha nem figyelsz, kilopja a szemed.
RICHÁRD	Emlékszem, azt már mondta az apám is...
APIKA	Amúgy persze jó emberünk...
RICHÁRD					Ja, mondják.
APIKA	Legfontosabb a következetesség,
az igazságosság és a szigor, és
csakis a személyes példa nevel:
ahogy te dolgozol, úgy dolgozik
más is...
RICHÁRD		Jó, ezt majd holnap megbeszéljük.
ERZSÉBET	(immáron zokog)
Tíz évvel vagyok idősebb Edénél,
olyan voltam neki, mint az anyja!
ANNA	Na hát ez az, épp erről beszélek.
Egy egész életre jól tönkretetted.
ERZSÉBET	Méghogy én? Talán te! Arról beszéljél!
Egy büdös kurva nekem ne pofázzon...
ANNA	Hogy ki a kurva, azt most inkább hagyjuk...
ERZSÉBET	... a pénzért mentél, hozzá, semmi másért!
ANNA	Persze!
RICHÁRD		Milyen szépek vagytok együtt...
ERZSÉBET	Te meg inkább védd meg az anyádat,
ahelyett, hogy csak üldögélnél. Hallod?
Hát nem látod, hogy gyilkolják anyádat?
Engem vádol! Adj egy pohár vizet!
Mindjárt elájulok. Te jó Isten,
hát én mi rosszat tettem, mit követtem
el? Talán én öltem meg? Tessék, mondjad!
Csukass le! Vitess el, mert én vagyok
az oka mindennek...
RICHÁRD				Nyugodjál le már!
APIKA	Mi történik itt? Meg vagytok ti veszve?
Ezt a hangot nem tűröm a házban!
(Megilletődött csend)
ANYIKA	(visszatér)	
Félek, a kislánnyal valami baj lesz.
A zöld malacról kezdtem el mesélni,
amit a legjobban szeret, de nem
akarta, hanem kiabálni kezdett,
hogy most azonnal hagyjam őt magára,
mert az Istenkével csinál riportot.
ANNA	Ne tessék ezért izgulni, Anyika,
A képzelete kicsit túl erős, majd
biztos valami művész lesz belőle.
ANYIKA	De mi az, hogy Istenkével riportot?
ANNA	Tessék úgy venni, hogy imádkozik.
ANYIKA	Meg van hülyülve az egész világ...
APIKA	Ezek meg itt már megint marakodnak.
Két hisztérika, nem bírnak nyugodni.
Szégyen gyalázat... ezen a napon.
ERZSÉBET	Ez az aljas dög a lelkembe gázol
ennek semmi se szent, semmi se számít.
Mert ettől még a virág is kipusztul
ha beteszi a lábát egy szobába!
ANNA	Milyen szánalmas vagy!
ERZSÉBET					Mert nekem van
szívem, én tudok szenvedni, te meg...
na, ezt hagyjuk, gyere, menjünk, Richárd.
RICHÁRD	Jaj, ne legyél már ennyire mimóza!
Te mindenen fölkapod a vizet.
Minek kell neked mindig cirkuszolni?
ERZSÉBET	Hogy én? Gyönyörű! Istenem, a gyermek
elárulja anyját! Miért hagyod ezt,
teremtő Krisztusom? Miért is szültem
erre a világra?! Most elmegyek, de
Edét a szobámba magammal viszem.
ANNA	Még az kéne! Megöllek, esküszöm, ha
csak egy ujjal érinteni mered.
APIKA	Megállj! Úgy éljek, mindkettőtöket
ostorral verlek ki ebből a házból!
ERZSÉBET	Engem? Engem? A saját lányodat?
Miféle szégyent kell még elviselnem?
Takarodjon el ő, ez a piszok
szajha, aki az életünk pokollá
teszi! Most már semmi joga maradni
tovább!
APIKA			Erzsébet!
ERZSÉBET				Apám, nem lehetsz
ilyen vak! Hajítsd ki innen, amíg még
nincs nyakunkon a kés!
ANYIKA			Csendesedj, lányom. Talán
a gyász neked is egészen elvette
az eszed? Annuska velünk marad,
ez nem is kérdés. Hogy mondhatsz ilyet?
Hová is mehetne?
APIKA				Hibbant libák!
ERZSÉBET	A kígyót kebleden melengeted.
A fiad gyilkosát!
RICHÁRD				Fejezd be már!
ERZSÉBET	Ellenem vagytok mind, őt véditek
hát elmegyek, jól van, örüljetek,
de az urnát másnak át nem engedem,
enyém az, az erősebb szeretet
jogán. Te éljed világod, de hagyd
a gyászt nekem!
(Erzsébet megpróbálja kirángatni az urnát Anna kezéből)
APIKA	Mit műveltek vele, szegény Edémmel?
Hát még haló porában sem nyugodhat?
Eresszétek, átkozott némberek,
adjátok ide a fiam nekem!
(Az asszonyok elejtik a hamvakkal teli urnát.)
ERZSÉBET	Szűzanyám!
ANNA			Jaj!
RICHÁRD				Ti tök hülyék vagytok!
ANYIKA	Szentséges Úristen! Anna! Erzsikém!
APIKA	Mit csináltok?! Mit csináltatok?!
RICHÁRD	Nyugodj meg Api, megoldjuk egy-kettő,
hozunk söprűt és kész van, ne izgulj.
ANYIKA	A szőnyegről nem tudjuk felsöpörni!!!
RICHÁRD	Akkor majd szépen összeporszívózzuk.
Mama, a cserepeket szedegesd ki,
Anna, te meg hozzál egy üveget,
és porzsákot tegyél be vadiújat.
ANYIKA	De akkor más port is hozzászívunk.
RICHÁRD	Mit gondolsz, a hamvasztásnál, mi volt...?
ERZSÉBET	Richárd, kérlek, ne...
APIKA				Mindet megölöm!
RICHÁRD	Talán én dobtam le?
ERZSÉBET				Baljós jel,
meglásd, érzem, szörnyűséges idők
következnek miránk, én rettegek
fiam! Sűrű vérzivatar közelg,
és a fogaknak vad csikorgatása.
RICHÁRD	Maradjál már a hülyeségeiddel.
Feküdjél le, vegyél be altatót.
ERZSÉBET	Nem hiszel nekem, hát majd nézheted...			
RICHÁRD	Kis pénzt adj inkább, mert lehet, ma még
elmegyek játszani... le van dumálva.
ERZSÉBET	A temetés napján! Szégyelld magad!
Különben is, a tegnapi hová lett?
RICHÁRD	Tartoztam, meg vettem ezt-azt, elment.
ERZSÉBET	Gyűlölöm ezt a léha életet.
ANNA	Nézd, ott van még valami...
RICHÁRD					Bocs, az csak
a cigimről esett le az előbb.
ERZSÉBET	Most még utoljára tessék a héten,
de többet nem kapsz, azt ígérhetem.
APIKA	Mindet megölöm!
ANYIKA				Befőttesüvegbe
rakjátok Edét?
ANNA			Mert jó széles a szája.
Majd holnap rendelünk másik urnát,
ez úgyse volt túl szép.
APIKA					Ide adjátok!
látom már, magamhoz vennem nekem kell
mert nincsen biztonságban köztetek!
RICHÁRD	Na jól van, Apika, szépen vigyed csak
nagyon vigyázz, nehogy te is elejtsd.
(Apika a befőttesüveget magához szorítva, Anyika támogatásával távozik. Utánuk nagy csend marad.)
ERZSÉBET	Hát akkor most, én is megyek Richárd...
RICHÁRD	Jól van, menjél csak, én még maradok.
ERZSÉBET	Minden szavad tőrt döf anyád szívébe.
Én eddig azt hittem, számíthatok rád,
s felnővén te adsz majd nekem erőt...
Fenékig ürítvén a keserű
kelyhet, legforróbb fohásszal rimánkodom,
hogy minden háládatlanságodat
bocsássa meg a magasságos ég.
(Erzsébet el. Talán zene /afféle kivonulási induló/, sötét nélkül)

4. JELENET
(Richárd, Anna)
RICHÁRD	Végre egy kis nyugi... Töltsek neked is?
ANNA	Nekem abszolut, magadnak inkább ne.
Too much amit mostanában iszol.
Vagyis hogy folyton részeg vagy. Is not it?
RICHÁRD	Ó, drága Anna, így van pontosan,
részeg vagyok, és mindig szomjazom.
ANNA	Nem azt mondom, én is iszogatok,
de neked nem kéne annyi töményet.
RICHÁRD	Tök rendes vagy, hogy így aggódsz miattam,
de mit csináljak, ha azt szeretem?
A bort nem bírom, mindig megfosat.
ANNA	Úgy hallottam, rámegy a prosztatára.
RICHÁRD	Menjen, majd, ha harminc leszek, leállok.
ANNA	Vagy nem.
RICHÁRD			De addig frankón belehúzok.
Én nem fogom majd vén faszként siratni
hogy eliramlott mellettem az élet.
ANNA	Pedig az így is, úgy is eliramlik.
RICHÁRD	Csak az nem mindegy, hogyan... De amúgy
neked még nem kéne ezen nyafogni.
Tiéd a pálya...
ANNA			Kössz szépen.
RICHÁRD					Ez így van.
ANNA	Azért ez mégis csak felfoghatatlan...
RICHÁRD	Micsoda?
ANNA		Hát Ede!
RICHÁRD			Ja, Ede.
ANNA				Hogy ő
vízbe fullad...
RICHÁRD			Na igen... meglepő...
ANNA	Akkor is be voltál rúgva, a hajón?
RICHÁRD	Hogy őszinte legyek, igen, eléggé.
Tudod, másképp nagyon unatkozom.
Ha valaki, te talán megérted.
ANNA	Én nem iszom.
RICHÁRD			Hanem unatkozol.
ANNA	Mondd el, hogy történt!
RICHÁRD				Elmondtam ezerszer.
ANNA	A tüdejében vizet is találtak.
Ez egy kicsit gyanús, nem gondolod?
RICHÁRD	Figyelj, mondtam, hogy elszakadt a trapéz,
és a nagy szélben mire megfordultam,
addigra meg már eltűnt, nem találtam.
Mi a fenét csinálhattam volna?
Korom sötét volt, kurva nagy vihar.
ANNA	Ede jól úszott, húsz éve hajózott,
a vizet nála jobban senki nem
ismeri, nem lehet, hogy elmerül
csak úgy...
RICHÁRD			Anna, add ide a kezed! Nézz
a szemembe! Előttem nem kéne
csinálnod a műsort. Én tudom, hogy
neked pont jól jött...
ANNA				Mondd, te eszeden vagy?
RICHÁRD	Szagát se bírtad, bazmeg, épp elég volt
hogy ha csak rád nézett, te már utáltad,
úgyhogy ne játszd a sírós özvegyet.
Csak jót tettem veled.
ANNA					Miről beszélsz?
RICHÁRD	Azt hiszed nem láttam tavaly Cipruson?
ANNA	Mit jössz itt Ciprussal, azt mondd, mi volt!
RICHÁRD	Nem vagyok hülye, ne próbáld tagadni!
Tudod te jól, hogy mire gondolok.
ANNA	Esküszöm, fogalmam sincs mit beszélsz.
RICHÁRD	Miről? Miről? Baromi jól adod,
Én láttam, tudd meg, hogy láttam akkor is!
ANNA	Mit?
RICHÁRD		Hogy egész nap bámultál a strandon!
A napozóágyról bámultál, igen.
Azt hittem, érted, rögtön megveszek.
És órákon át nem bírtam felállni,
tök szétégett a hátam a homokban
Éjszakánként meg lent ültem a parton,
gondoltam hátha lejössz levegőzni,
kurvára vártalak, de te nem jöttél le...
A karom haraptam úgy kívántalak.
ANNA	Te megölted Edét?
RICHÁRD				Gyere ide!
ANNA	Szóval te voltál, ugye jól éreztem?
És csak azért, mert engem akartál?
Nem is sejtettem...
RICHÁRD				Féltem, hogy nem kellek.
ANNA	Állati nagy barom vagy, azt tudod?
RICHÁRD	Amikor Ede beesett a vízbe,
arra gondoltam, hogy most majd lehet,
s téged láttalak, hogy együtt vagyunk...
Vagy mégse kellett volna? Nem tudom...,
az égvilágon semmit nem csináltam,
azt is miattad, érted, édesem!
ANNA	Mint egy buzi, nyávogsz csak itt nekem...
És ne várd tőlem, hogy hálás legyek.
Hogy Ede él-e, hal-e, egyremegy,
amit tettél, az nekem nem szívesség.
RICHÁRD	Ne mondd, hogy nem bámultál Cipruson!
Egész álló nap nem néztél, ne mondd!
Láttam amit láttam, tudom, hogy kívánsz,
könyörgöm, Anna, ne gyötörj tovább!
ANNA	Neked elment az eszed, esküszöm!
RICHÁRD	Ott a parton elárultad magad,
minden egyes mozdulat elárult!		
ANNA	Jó tested van, na, nem akkora szám az,
néztelek, azt kész, nincsen abban semmi.
RICHÁRD	A szemeden is láttam, hogy akarnál!
ANNA	Jaj, ne fárasszál már! Össze is jött
volna, hogy ha nem vagy béna, de csak
reszkettél, mint egy hülye kis kamasz.
RICHÁRD	Én nem vagyok béna! És én öltem is
érted...
ANNA		Te nem öltél, te csak hagytad!
RICHÁRD	De nélkülem most is itt lenne még!
És én most már ezt nem bírom tovább
Ha tavaly akartál, most is akarhatsz...
ANNA	Ricsi, te mindig így szoktál csajozni?
Ez így elég durva, nem gondolod?
RICHÁRD	Én annyit gondolok csak, hogy akarlak.
ANNA	Ez most kicsit kevés, ne haragudj.
RICHÁRD	Csak egyetlen egyszer, kérlek, könyörgök...
ANNA	Te nem vagy komplett! Közveszélyes őrült!
Kössz szépen, de a tébolyból nem kérek,
kopjál le... Hát keresem én a bajt?
RICHÁRD	Csak most, csak most az egyszer...
ANNA						Egyszer se.
Tűnj el! Szépen szállj le rólam, hallod?
RICHÁRD	Még a vadállatban is van szánalom.
ANNA	Bennem nincs, úgyhogy nem vagyok vadállat,
és sose szoktam kúrni szánalomból.
RICHÁRD	Akkor megöllek!
ANNA				Na ne röhögtessél!
RICHÁRD	Megöllek, meg én! Nem hiszed? Ha már
miattad lettem gyilkos. És miért?
A semmiért! A nagy-nagy semmiért!
Azt hittem, titokban élünk együtt majd,
vagy feleségül veszlek, ha akarod...
Én akármit megtettem volna érted,
de te aljasabb vagy mindenkinél,
és ha nem kellek, elpusztítalak,
te rohadt dög, te büdös, mocsok kurva!
ANNA	Na jól van öcsi, menjél pókerezni.
RICHÁRD	Meg foglak ölni! Levágom a melled!
Az összes ujjadat, térdből a lábad,
lassan, fűrésszel, hogy sokat szenvedjél,
felvágom késsel végig a hasad,
a beledet a nyakadra akasztom,
és kötőtűt szúrok a szemedbe,
akkor meglátjuk, hogy röhögsz-e rajtam!
ANNA	Itt egy zsebkendő, ne krenkold magad...
(Sötét, zene)

5. JELENET
(Richárd és Buci a bárban)
BUCI	Fél három van már. Ha nem jön a Viktor,
akkor meg mivel tépünk le Tihanyba?
RICSI	Ne idegeljél! Anyám huzakodik
a biztosítóval, nekem meg már a
pofám leszakad, mindig könyörögni,
hogy megkapjam a Chryslert. Az anyám
a’ szongya, hogy jaj, ne kapkodjuk el,
miller alatt vegyek valami szart,
de én egy ronccsal nem égetem magam.
BUCI	Igazad van, az halál ciki lenne,
nyomatni valami szakadt Ladával.
RICHÁRD	Halál ciki lenne...
BUCI				...jó kis Suzuki
RICHÁRD	A mi autónk, bazmeg!
BUCI				Skoda Felicia!
RICHÁRD	Egy Wartburg kombi...
BUCI					Na, azon behalnék!
RICHÁRD	Vonóhoroggal, frankón!
BUCI					Halványzöldbe’!
RICHÁRD	AROval jöttél, nem virággal, bazmeg!
BUCI	Halál ciki lenne...
RICHÁRD				...hát, halál ciki
Mutasd az autód, megmondom ki vagy.
BUCI	Így van, mindenki az, aminek látszik.
RICHÁRD	Pont erről van szó, tök tiszta a képlet.
BUCI	Mert nem élni jó, csak jól élni jó.
RICHÁRD	Ja, aki nem tud élni, ne is éljen.
BUCI	Dögöljön meg, aki nem tud élni.
RICHÁRD	A családom is, mi a fasznak élnek?
Anyám idegbeteg, Apika tök
szenil, és az Anna, az a büdös
kurva is csak a szoliban hever, meg
fitness-szel.... Ücsörögnek a delán és
zokognak, hogy így szar az élet meg
hogy úgy szar, mikor csak úgy dől a dudva be...
BUCI	Naná, tele vannak!
RICHÁRD			Apám, ne tudd meg!
Úgy megy a Globe, mint az ágyba szarás,
kábé havi húsz milka jön be tisztán.
Mehetnénk Kenyába, lőnénk zsiráfot,
aztán Rio, onnan meg Hawaiiba...
ami ott szexbe’ megy, azon behalnál.
Vagy road movie, át az egész usán,
Harley Davidson, mint a Hell’s Angels,
érted, egy kis New York - San Francisco...
BUCI		Hú, bazmeg, fényt kaptam!
RICHÁRD					Mi van?
BUCI	Takarjál, bazmeg, ott az a két csávó,
három kiflivel mentem nekik tegnap.
Ha elkapnak végem, kicsinálnak.
RICHÁRD	Jönnek, megláttak...
BUCI				A kurva életbe!
Helló, szióka!
BITÓ				Helló, Buci Maci!
De jó hogy látlak. Már sokat kerestünk,
úgyhogy most pik-pakk leteszed a zsetont,
csak nyugiba’ szépen, le az asztalra.
BUCI	Forog a pénz, srácok, adjatok négy
napot, és írjatok hozzá még egyet...
SZENES	Le van témázva, nem kell az okosság.
BUCI	De most nincsen, bazmeg!
SZENES				Hát, az nagy baj...
BITÓ	Kurva nagy baj, Buci, sajnos, kurva nagy,
mer’ innen akkor mész ki, ha fizettél.
BUCI	Tudod mit? Húzzuk le! Menjen a játék!
Itt van a zöld, Ricsi mond egy számot.
Bukóvesztőbe hatot nyomok vissza,
ha meg az enyém, akkor lenulláztuk.
Vegyük má’ lazán, hogy játék az élet.
Na, mehet? Oké?
RICHÁRD				Húzzátok le, tényleg!
BUCI	Csak az utolsó kettő, oda-vissza.
RICHÁRD	Virítsál, én meg majd mondom a számot.
Virítsál!
BITÓ			Nehogy má’ bele zörögjé’,
kisgyerek, jó?
RICHÁRD			Mi van, beszartatok?
BITÓ	Ne ugassá’, köcsög, fejed letépem.
RICHÁRD	Anyád köcsög!
BITÓ			Szóltál? Nem hallottam.
RICHÁRD	Anyád köcsög!
SZENES			Ezt nem kellett volna.
BUCI	Duguljál el Ricsi. Ne csináld a
balhét. Szépen megdumázzuk, oké
lesz minden... Most tudok ötvenet, a
többit meg holnap...
RICHÁRD				Te csak ne parázzá’!
BITÓ	Mit mondtál a száddal?
SZENES				Szidta anyádat!
RICHÁRD	Kurva anyád köcsög!
BUCI				Kussolj, Ricsi!
SZENES	Matek lesz, főnök?
BITÓ			Szétborítom, bazmeg!
RICHÁRD	Mondjá’ egy számot, megveszlek kilóra!
(Bitó egyetlen ütéssel leteríti.)
BUCI	Itt az ötven, és holnap a többi.
SZENES	Bünti van, kisgyerek. (Bucihoz) Gyere, Tyson.
BUCI	Várj, oda’dom fuxban, vagy négy kilót
megér...
(az ájult Richárdról szedi le az ékszert)
BITÓ		Mér’ nem ezzel kezdted? Ti egy
kasszán vagytok?
SZENES		A haverod nagyon
fog majd örülni.
BITÓ					A szemét köcsög
kurván megérdemli... Szépen leküldted.
BUCI	Tiszta vagyok. Tessék, vigyétek!
SZENES				Meg még
a Rolex is.
BUCI				Azt minek, tök gagyi.
Szart se ér, hidd el, nem is Rolex.
SZENES	Ne ugandázz, gyerünk, vedd le szépen!
BUCI	Már így is nagyon ki vagytok fizetve.
BITÓ	Ne pakold magad, ne köcsögösködjé’,
szétütlek takony, adod a Rolexet,
és holnap a hármat.
BUCI				Ne csináld má’
így is többet kaptál!
SZENES			Kell a pofádra?		
BITÓ	Berágtam rád, haver, muszáj fizetni.
Holnap ilyenkor hozd a delavárit,
mer’ hogy ha nem, a szíved is lerúgtam!
SZENES	A biznisz, az biznisz, bucifejű.
Csátok!
(Bitó és Szenes el)

6. JELENET
(Richárd éledezik)
RICHÁRD	Buci, hol az órám?
BUCI				Elvitték, bazmeg,
mer’ arcoskodtál, beszóltál nekik.
RICHÁRD	Mert ne köcsögözzön engem le senki,
engem ezek ne kóstolgassanak!
Hagytad, hogy az apám arany Rolexét
leszedjék rólam ezek a rossz buzik?
BUCI	Ricsi, ez a két legkomolyabb gengszter!
Ölnek mint állat, kurva nagy mákod volt,
köszönd meg szépen, hogy életbe’ hagytak.
RICHÁRD	Engem talál meg már mindenki, bazmeg!
Tököm tele van az egész misével.
Mér’ mindig én szívok, mondjad, miért,
hogy hetente kétszer lefosztanak?
Baszottul sajnálom ezt a Rolexet...
az apám az jó fej volt... Rohadt tetűk!
BUCI	Nyugi, majd visszavesszük valahogy.
RICHÁRD	Persze, visszavesszük!
BUCI					Higgyed el, vissza!
RICHÁRD	Ez volt az egyetlen emlék apámtól,
apámtól, akit egyedül komáztam...
Kiscsákó voltam, elvitt a Ligetbe,
és tizenkét kört mentünk a dodzsemen,
az elefántnak adtunk perecet,
lőtt kapura, és tanított vetődni,
meg együtt jártunk vadászni, ilyesmi...
Az apám kurva jó fej volt, Buci,
tudott élni, mer’ tudta mi a pálya,
kaja, pia, minden, kaszinó, csajok...
Anyám nyírta ki, a halálba tette.
Addig hajszolta ő, meg az Anyika,
amíg a szívét jól ki nem csinálták...
Tényleg picsába már a sok szeméttel,
mert miattuk van azóta is minden.
BUCI	Mér’ mi van?
RICHÁRD		A nagy semmi, csak az van,
nulla élet, és amíg még itt húzzák
a belüket, addig nekem annyi.
Kalap, kabát, le kéne pattanni,
de nincsen miből, csak maj’ ha öröklök...
BUCI	Mi az a negyven év...
RICHÁRD				Tényleg, mi az,
bazmeg, hatvanhárom leszek, veszek majd
új protkót... És a Kismargó is ott van,
azt Ede után ő viszi a nagy lét.
BUCI	Nem biztos... hátha rákos lesz.
RICHÁRD				Vagy écces!
BUCI	Egy écces tűvel kéne seggbe szúrni!
RICHÁRD	Csak úgy véletlen...
BUCI				Ki tudja, hogy történt?
RICHÁRD	Vagy mondjuk még az idén lezuhannak!
BUCI	Meghalnak tífuszba’
RICHÁRD			... vagy kolerába’
BUCI		El kell küldeni őket Afrikába.
RICHÁRD	Ott még leprát is kaphatnak talán.
BUCI	Bennégnek a házba’!
RICHÁRD			A trezor nem ég el!
BUCI	Vagy rablógyilkosok végeznek velük.
RICHÁRD	Minden megeshet...
BUCI				...a mai világban?
RICHÁRD	Amilyen idők!
BUCI			Amilyen erkölcsök!
RICHÁRD	Öt átlőtt fej az öt vérlucskos párnán,
vér és velő a falon, szőnyegen...
BUCI	A két szegény öreg kis vézna teste...
RICHÁRD		... középen baltával elválasztott
ősz haj...
BUCI			Hú bazmeg, kurva durva!
RICHÁRD	És az ártatlan gyermek vérbefagyva?
BUCI	Meg a csodás nő, elvágott torokkal...
RICHÁRD	Az Anna, mi?
BUCI				A bombázó, naná!
RICHÁRD	Ilyen szépet képzelni sem lehet!
BUCI	Nőbe’?
RICHÁRD	Nem, nyakba. Korrektül elvágva.
(széles jókedv)
BUCI	Tutira nem jön már a kurva Viktor.
RICHÁRD	Mondjuk, nekem már el is ment a kedvem,
Úgyhogy inkább hozz inni valamit.
BUCI	Hoznék én, csak az van, hogy nincs miből...
A szemét genyók engem is, apám,
a legutolsó ruppóig levettek.
RICHÁRD	(előhúz egy ezrest a zsebéből)
Nagyon bírnám, ha egyszer nem belőlem
élnél...
BUCI		Jól van, oké, figyelj, ne aggyá!
Hogyha probléma, majd kérek hitelbe.
Tényleg kurvára bocs, frankón, soha
többet te már egy kólát se fizessél.
RICHÁRD	Nyugodjál le, ne verjed már magad.
BUCI	Tudod milyen baromi szar nekem,
hogy én nem vagyok úgy bélelve, mint te?
Azt mondtad mindig, hogy semmit se számít,
mert mi ketten vérszövetség vagyunk,
erre meg azzal jössz, hogy én belőled
élek?
RICHÁRD	Nem úgy gondoltam, tudhatod.	
BUCI	Beszólsz nekem egy koszos whiskyért,
ezér’ a nyomorult ezer forintért?
RICHÁRD	Ne csináld, ki szólt be?
BUCI					Te, bazmeg, te!
RICHÁRD	Fogd már föl, hogy én is kivagyok,
a’szed nekem mindegy apám Rolexe?
BUCI	Akkor is bunkóság, ha így beszélsz
velem...
RICHÁRD			Mióta vagy ilyen baszott mód
érzékeny?
BUCI			Hát én is ember vagyok.
Önbecsülés, anyám picsája, érted?
RICHÁRD	Oké, ne darázz, hozzad azt a kettőt.
BUCI	Duplát?
RICHÁRD			Naná, majd aprózni fogom.
(Sötét, zene)

7. JELENET
(Hajnal, a nappali, Apika az urna mellett, ölében vadászfegyverével, western deja vu, Anyika érkezik.)
APIKA	Állj, ki van ott?
ANYIKA		Gyere már lefeküdni.
APIKA	Nem úgy. A jelszót.
ANYIKA			Jaj, miféle jelszót?
APIKA	Nem tudod?
ANYIKA			Nem.
APIKA				Akkor pusztulj innen!
ANYIKA	Nem vetted be az esti gyógyszered.
APIKA	Szolgálatban vagyok. Mondjad a jelszót!
ANYIKA	Honnan tudnám?
APIKA			Már elfelejtetted?
ANYIKA	Pihenned kéne...
APIKA			Akkor én lelőlek.
ANYIKA	Eszednél vagy? Ne játssz a fegyverrel!
APIKA	Ha nem mondod a jelszót én lelőlek.
Életem árán is megvédem a
fiam. Ellenség már hozzá nem férhet!
ANYIKA	Édesem, én vagyok az, hát ne tréfálj,
komolyan mondom, hogy holtra rémítesz.
APIKA	Tényleg te vagy az?
ANYIKA			Miért, hát ki lenne az?
Tedd le a puskát, és gyere aludni.
APIKA	Még nem jött a váltás... Eláruljam?
ANYIKA	Mit?
APIKA	Hát a jelszót.
ANYIKA			Nagyon megtisztelnél.
APIKA	De esküdj, hogy el nem mondod senkinek.
ANYIKA	Kinek mondanám?
APIKA				A feldolgozóból
az ügynökök bármelyik pillanatban
lecsaphatnak, és akkor jaj nekünk.
ANYIKA	Miféle ügynökök, édesem, miféle?
APIKA	Kik a halottakért járják a várost...
rémségesen kegyetlen emberek.
Esküdnöd kell, egy szót se mondsz nekik.
ANYIKA	Esküszöm.
APIKA		Még kínvallatásba’ sem.
ANYIKA	Úgy legyen.
APIKA		A jelszó pedig Ede.
ANYIKA	Hogyhogy Ede?
APIKA			Jaj, de ostoba vagy!
Azt mondod Ede, és én beengedlek.
ANYIKA	Vagy úgy! Ede!
APIKA			Ennyit még te is meg tudsz
jegyezni.
ANYIKA		Ennyit meg... Istenem, Ede!
...Emlékszel, mikor Szovátán nyaraltunk,
hogy milyen boldog volt a két gyerek!
APIKA	Büdös volt a víz.
ANYIKA			Ők azért szerették.
Meg mikor először voltunk Párizsban!
Az Arc de Triomphe, meg a Szajna-part.
a Bois de Boulogne és a Pere Lachaise...
APIKA	Rég volt.
ANYIKA		De szép volt. Mennyi, mennyi emlék...
Avignonban ott táncoltunk a hídon.
APIKA	Csak nem velem.
ANYIKA			Dehogynem, harmincnégyben.
Na persze, volt benned egy kis nyomás,
mégis furcsa, hogy nem emlékezel.
APIKA	Én sosem szerettem táncolni.
ANYIKA					Tudom,
és akkor mégis...
APIKA		Nem emlékszem, hagyjál.
ANYIKA	Gyere!
APIKA		Minden elmúlt.
ANYIKA				Minden elmúlik.
APIKA	Nem érte meg.
ANYIKA			Mi?
APIKA				Hát az egész élet...
ANYIKA	Soha nem szabad mondani ilyet.
APIKA	Már csak egy dolgom maradt, s azt elvégzem.
Ettől se te se más nem tudhat engem
eltántorítani!
ANYIKA			Vedd be legalább
a gyógyszered... és okosabb volna
ha jönnél az ágyba.
APIKA			Az őrhelyemet
el nem hagyom, mert ezt kívánja tőlem
fiam szent emléke, legfőképp pedig
a katonabecsület.
ANYIKA				És meddig
akarod ezt?
APIKA		Őrködöm addig, míg
a nap fel nem kél, míg el nem oszlik
az éjszaka homálya, és a sötét
erők el nem eresztik a Földet.
ANYIKA	Drágám, ennek nincs semmi értelme...
könyörögve kérlek, gyere pihenni.
APIKA	Elég! Őrségben tudd meg nincs pofázás,
úgyhogy tűnj el, még mielőtt lelőlek.
Tíz másodpercet adok, nem többet.
Indulj, és itt többet ne lássalak!
ANYIKA	Azt hiszed, majd rimánkodni fogok?
Itt hagyom neked a Nitrominodat,
tessék a fél Dormicum és a Trentál,
aztán felőlem amit csak akarsz,
azt csinálsz.... vén hülye!
(Anyika el)

8. JELENET
(Apika önt magának egy csésze kávét, majd szertartásosan kinyitja Ede urnáját, és néhány kiskanálnyi port a kávéjába tesz. Richárd érkezik kezében pezsgősüveggel.)
RICHÁRD	A legkedvesebb egészségedre!
APIKA	Állj ki vagy?
RICHÁRD		Jóbarát.
APIKA			És a jelszó?
RICHÁRD	Ede.
APIKA		Neked mondtam?
RICHÁRD				Ja, még tegnap este...
RICHÁRD	Mit csinálsz Apika?
APIKA			Megkávézgatok.
RICHÁRD	És mit teszel bele?
APIKA			El ne mondd nekik!
RICHÁRD	Beszarok rajtad! Megeszegeted?
APIKA	Ez még ő maga, de már nem a teste.
RICHÁRD	Api, be fognak vinni a gyogyóba.
APIKA	Ezeknek semmit nem hagyok belőle.
RICHÁRD	De Nagyapa, hisz ez kannibalizmus!
APIKA	Csak ekképpen állhat helyre itt a rend,
hisz a természet szentséges világa
örök körforgás, örök születés,
és fájdalom, fiam, örök halál.
A fentebbvaló tudja mit teremtett,
tudja miért kerül a mag a földbe,
mivégre szökken szárba, majd aláhull
minden, ami létező volt egykor,
és hogy mindennek sora, rendje van,
magasbb törvény szerint, kikezdhetetlen.
Az emberi testnek pedig, miképp
nyilván a léleknek is, Jóurunk
a lassú enyészetet rendelé,
hogy a holttetem a helyénvaló
sírban porladjon el; a víz, a Nap
végezze áldott dolgát, és midőn
már csak a csontok zörögnek fehéren,
Teremtőjéhez visszatér a lélek...
Ez a törvény, a természet örök
körforgása, mit megsért az ember,
ha másképp cselekszik, és tűrhetetlen
hogy drága halottunk holmi köcsögben,
várakozzon az utolsó napig,
kivétetve a térből és időből.
RICHÁRD	A vízbe fúltakkal nincs mit csinálni...
APIKA	Tudom, ne mondd!
RICHÁRD			Két mázsa volt, ha több nem
mire kifogták. Nincs az a koporsó
ahol elfért volna. Érted? Na, vagy
hagyták volna úszni, hogy a víz vigye
széjjel a halakkal?
APIKA			Talán igen,
talán jobb lett volna...
RICHÁRD			S ezért most te
nap mint nap kiskanállal...
APIKA				...magamhoz veszem.
RICHÁRD	Szét is szórhatnád odakint a kertben.
APIKA	Nem! Belőlem lett, belém is tér vissza.
RICHÁRD	Api, ez tényleg nagyon undorító.
APIKA		Nem fiam, ez a tiszta misztikum.
RICHÁRD	Na ne szórakozz, adjad ide szépen
a végén még majd beteg leszel tőle...
Hagyjad már abba ezt a hülyeséget.
APIKA	Egy lépést se, mert megbánod, Richárd.
RICHÁRD	Eszednél vagy? Rám fogod a fegyvert?
APIKA	Meg kell védjem magamat és Edét,
mert egy test s egy vér leendünk mi ketten...			
RICHÁRD	Ha ti leendtek, én is hadd leendjek!
Tudod mit, Apika? Adjál a pezsimbe!
Hadd éljenek a halottak tovább!
Hadd áradjon szét vérünkben a por,
és majd téged is megeszlek, ha meghalsz
a Nagyikát, anyámat és az Annát,
engem meg majd a Kismargó zabál föl,
vagy a gyerekem, már hogyha csinálok...
(az ajtóban megjelenik Kismargó)
Az kurva jó lesz, ugye, Apikám?
Annak örülni fogsz a másvilágról!
Majd odaföntről nézed mosolyogva
a természet baszott körforgását,
meg hogy milyen kurvára misztikum?
APIKA	Ne mondj ilyet! Nagyon fáj ez nekem...
RICHÁRD	Akkor lőjél le, lőjél csak le, hallod?
APIKA	Az életemre, megteszem, ha így
beszélsz velem.
RICHÁRD		Na, rajta, rajta, tedd meg!
... Mi van, nem mered? Ilyen gyáva szar vagy?
KISMARGÓ	A Barbie babámnak lejött a karja,
vagy véletlenül álmomban letéptem...			
RICHÁRD	Helló, bébi, na gyere, megkajázunk,
az apádból csak néhány kiskanállal.
Tudod, ez a misztikus reggelink.
Gyere, gyere, jobb mint a zabpehely,
ahogy akarod, tejjel, kakaóval.
(A kislányt maga elé tartva lökdösi Apika felé)
Szépen kitátod a szád és hamizol,
mer’ nem irígy a drága Nagyapó.
Adjál neki is, hadd kapjon erőre,
nézd csak, milyen sápadt és soványka.
KISMARGÓ	Mama! Segítség! Ne, Ricsi, ne, hagyjál!
(Anyika be)
RICHÁRD	Nem kell majrézni, ebbe’ semmi rossz nincs,
csak a természet örök körforgása.
ANYIKA	Mi történik itt? Minek ordibáltok?
APIKA	Képzeld, el akarta venni Edémet!!!
ANYIKA	Te lelketlen gazember, szívtelen
barom. Ereszd el! Mit képzelsz magadról?
Hogyan merészeled, te átkozott?
RICHÁRD	Nehogy már te is csak engem találj meg!
...Le akart lőni a saját nagyapám!
KISMARGÓ	Jaj, Anyika, bepisiltem!
ANYIKA				Semmi baj,
menj, és vegyél egy másik pizsamát!
KISMARGÓ	Én csak akkor megyek, ha te is jössz...
és nézd, a babám karjával mi lett.
ANYIKA	Mindjárt jövök, és szépen megcsináljuk.
KISMARGÓ	Egy perc?
ANYIKA			Öt.
KISMARGÓ				Vagy inkább kettő.
ANYIKA						Jövök.
KISMARGÓ	Adj egy puszit... még egyet... még egyet.
ANYIKA	Jól van már.
KISMARGÓ			Félek...
ANYIKA				Menj csak, ...nincs mitől.
(Kismargó kelletlen távozik)
APIKA	Csak gúnyolódik és pimaszkodik...
Megcsúfolja a legszentebb hitem,
kiabált velem és megfenyegetett.
RICHÁRD	Na ne csináld már, ki akart lelőni?
ANYIKA	Hát nincs benned semmi részvét, te dög,
látva ezt a síró öregembert?
RICHÁRD	Bazmeg, aki a fiát megeszi!
ANYIKA	Mit tudsz te a tébolyító gyászról?
Csak napról napra nő benned a démon,
nincs benned szeretet, nincsen alázat,
nincsen szégyen, nincs lelkiismeret.
A bűn benned csak bűnt vonszol magával,
de majd a pokol kapuja kitárul,
hamarább, mintsem azt gondolni mernéd,
s felelned kell minden rút vétkedért!
RICHÁRD	Ne beszélj szégyenről, se szeretetről,
szeretet nélkül bántatok velem,
ami vagyok, azzá ti tettetek,
mert megöltétek minden álmomat!
ANYIKA	Miféle álmot? Akartál e bármit
te hitvány! Na, csak beszélj, mit akartál?
RICHÁRD	Hegyet mászni, vagy búvárkodni, mondjuk,
de ti erőltettétek a zongorát,
hiába lett mondva, hogy botfülem van,
és karatéra se engedtetek el,
nehogy véletlen az orrom betörjék...
Aztán amikor a lovat akartam,
azt se volt szabad, pedig itt a kertben
simán elfért volna, nagyon simán, és
lehet, hogy ma lehetnék kaszkadőr.
ANYIKA	Kisded vágyaid álomnak neveznéd?
Mikor csakis a léha élvetegség
fűtött mindig is. A puszta önzés hajt
csupán előre, hogy azt, ami kell,
te szégyentelen, megkapd bármi áron.
RICHÁRD	Mert titeket nem lehet szeretni,
és e házban sosem volt szeretet!
Hazudoztok, teszitek magatok,
nekem meg ettől kifordul a gálám!
ANYIKA	Zengő érc vagy és pengő cimbalom.
Egy hólyag, egy senki, egy szörnyeteg!
Romlottságod terjesztenéd ki ránk,
de tudd meg, mi itt egymást mind nagyon
szeretjük, s ezt te szét nem törheted!
RICHÁRD	Hogyha tudnád, milyen röhejes vagy!
Minek eteted itt magad, mikor
mindenki tudja, tök nyilvánvaló,
hogy téged még az öreg se szeret.
ANYIKA	De szeret! Apika, mondjad meg neki!
RICHÁRD	Tessék, nem felel.
ANYIKA			Nem hallja, azért.
RICHÁRD	De még mennyire hallja, ha akarja.
ANYIKA	Apika, mondd meg neki, hogy szeretsz!
Szeretsz?... Beszélj már! Nem hallod? Beszélj!
Ugye szeretsz?
APIKA			Igen.
ANYIKA				Én is szeretlek.
RICHÁRD	Nagyon jó! Bravó! Szívből gratulálok.
És ugye engem, engem is szeretsz?
Mert én csak egyet kérnék könyörögve;
ha előbb halnék meg, ugye megeszel?
ANYIKA	Nincsen már benned semmi emberi.
RICHÁRD	Mert bennetek van, igen, azt hiszed?
Az emberi, hogy Apika befalja
Edét? Az neked emberi talán?
Ti idióták vagytok, egytől egyig!
Hogy rohadnátok meg mind mielőbb!
ANYIKA	Te undok féreg, te veszett vadállat,
mocskosabb vagy a világ bűnénél!
Hogy gazember leszel arcodra volt írva
már csecsemőként, legkisebb korodtól.
Ha szülőágyában a köldökzsinórt
csomózva nyakadra fojt meg az anyád
jobbat kapsz, mint mit érdemelsz, te rongy!
RICHÁRD	A mindenttudó, az anyakirálynő!
Mi vagy te, Isten, hogy így mersz beszélni?
Átlátok rajtad, tudom, mit akarsz,
ki akarsz nyírni éppúgy, mint apát!
(Richárd hányja le magáról a ruhát,
Anyika elvezeti Apikát)
A’szed nem tudom, mér kapott infarktust?
Most pedig az én véremre vadászol?
Tessék, itt vagyok, csinálj ami tetszik!
Hozzad a nagykést és döfjed belém,
vagy etessél meg méreggel, parancsolj,
csak akad itthon arzén vagy cián...
Tiéd vagyok, ahogy tiéd itt minden,
ne szarakodjál, fejezd be a műved,
intézd el, amit csináltál belőlem!
Végezz ki, ölj meg, mer ennél szarabb már
úgysem lehet, dögöljetek rakásra,
számig ér már a kurva gyűlölet,
elég volt, most már nem bírom tovább!

9. JELENET
(Richárd nyüszítve fetreng. Az álmából felvert Anna a bárszekrény felé botorkál.)
ANNA	Nocsak, nocsak... Pihizel, Ricsi? Én meg
valami sampánybrekfesztet kívánok...
fura, de van így, nincsen ebbe’ semmi...
Maradt kicsi, vagy mindent megpiáztál?
...Ritkán iszom reggel... néha jól esik...
Álmodtam valami annyira hülyét,
na mindegy... Lehalnál rajta ha most
elmesélném...Veled mi van? Te meg
bekómáltál? ... Nő volt nálad? Kinek
lett a sztriptíz?... Hé, azért tudsz beszélni...?
Te tök hülye vagy, kinyírod magad...
Mondtam, hogy csak kokaint meg hasist,
és soha semmi szintetikusat.
(Észreveszi Richárd szárnyas angyal tetoválását)
Ezt még nem is láttam, hát ez haláli.
Mikor csináltattad? Én a bokámra,
akarok valamit, képzeld, talán egy
kis gyíkot, olyan foltos szalamandrát,
vagy a popómra egy kis kakadut.
Zöldbe, sárgába meg kékbe, szerintem.
Na, mit szólsz? A kis kakadu az frankó?
Nem semmi, hogy örökre ott marad,
érted, hogy olyan visszavonhatatlan...
Neked az angyal valamit jelent is?...
Pár éve még ciki volt a tetkó,
most meg tavaly kint Floridába’ láttam,
hogy meg vannak firkálva mind a nők,
és a pasik is, szépen finoman,
csak kicsi rajzok a vállon, a cickón
vagy a csípőn, kis mágikus jelek...
(És tán valahol itt, a két mennyei prostituált kíséretével, valami csudálatos módon megjelenik az öreg rocker, Richárd atyjának szelleme.)
ANNA	Igyál egy kávét, hátha az segít...
És képzeld el, valaki azt mesélte,
hogy egy fószer a farkára lufit
tetetett, azt meg lehetett nézni
ahogy fújódik föl neki ...a makkján,
érted hogy mondom... az kurvára fájhat.
Vagy szerinted ki lehet ezt bírni?
Egy csaj mondta, hogy látta, de azért...
És ha mégis a mellemre akarom,
a balra, vagy a jobbra, teszerinted?
Na meg el is kéne dönteni, hogy mit...
Ha eljönnél, kiválasztjuk együtt...
Nem vagy valami szórakoztató ma.
Válaszoljál már, balra vagy a jobbra?
Ha ilyen búval baszott vagy, lelépek...
Legalább szólalj meg, mondj valamit...
Na jól van, nem fárasztom itt magam 
(El)

10. JELENET
SZELLEM	Ez sehogy se lesz így jó, te kölyök.
Kemény légy, mint a Rolling Stones, és üss
át, mint gyolcson a vér, ne tétovázz,
mert a nőt csak az erő győzi meg,
csak erőszak van, nincsen semmi más.
RICHÁRD	Apa, apa, engem gyűlölnek itt!
SZELLEM	Leplezd el minden gyöngeségedet,
rejtsd el szíved és ne félj semmitől,
felajzott íj légy, csupasz penge légy,
az éjben nesztelen suhanó gepárd.
Bármit elérhetsz, hogy ha van eszed,
ha béklyót nem ver rád a félelem.
RICHÁRD	Most akkor mondd meg, apa, mit tegyek?
Képzeld, ellopták a Rolexet is!
SZELLEM	Az út választ téged, nem te az utat,
de jókor kell a jelet felismerni
hidd el, hogy van vezérlő csillagod,
s kövesd merészen minden vágyadat.
RICHÁRD	Nekem minden vágyamat leszarják!
SZELLEM	Neked szolgál minden, mit megszereztél,
uralkodni kell a dolgok felett,
a világon minden csak arra vár,
hogy végre megadja magát neked.
Csupán egyetlen pontos mozdulat!
A jó pillanatban akár a kobra,
villámként sújts le arra, mit akarsz,
s meglásd senki sem akad, ki ellenáll.
Tudni kell, az ember mit szeretne,
és mindenek fölött áll a képzelet:
a volt s a lesz szép, csak a van silány.
(kakasszó hallik)
Mennem kell fiam. Vigyázz magadra!
(a mennyei prostituáltakkal el)
RICHÁRD	Apa, várj, csak még azt, légy szíves...
SZELLEM	És az órát mindenképp visszaszedd!
(Sötét, zene)

11. JELENET
(Richárd, Buci a bárban)
RICHÁRD	A Rolexet azt vissza kell szereznem,
ennyivel, bazmeg, tartozom apámnak.
Befejeztem a szarakodást,
át kell ütni, mint a gyolcson a vérnek.
Veszek egy pisztolyt, aztán bumm a fejbe,
kicsinálom az összes szemétládát.
Bruce Willisből, tisztán és kőkeményen...
A családom is, hogy dögölne meg már.
Reggeltől estig mindenki baszogat.
Ne tudd meg, apám, nálunk mi van otthon,
mind gyári hülye, komplett agybeteg.
ha Hitler látná, már nyomná a Giftgast.
Az kéne nekik, akkor kussolnának!
BUCI	A vicc, hogy tényleg meg lehet csinálni.
RICHÁRD	Már mit?
BUCI			Hogy astala vista...
RICHÁRD						Ne basszál!
BUCI	Frankón! Az a két csákó például,
aki levert, az bármikor simán,		
egy milkáért, puff, lerendez akárkit.
Van két kilóért is, de az veszélyes.
Ezek profik, se kép, se hang, se nyom.
RICHÁRD	Nekem csak adják vissza a Rolexet.
BUCI	Jól van, csak mondjad, hogyan képzeled...
RICHÁRD	Szétlövöm a búrájukat, bazmeg!
BUCI	Vagy ők a tiédet.
RICHÁRD			Nem érdekel!
A Rolex kell, ha beledöglök is.
BUCI	Minek játszod a jazkari nagycsávót?
A kezedet se kéne felemelni.
Az autópénzből megvan az előleg,
a többit meg a temetés után.
A Bitó és a Szenes megcsinálja,
te meg szépen beülsz a tutiba...
RICHÁRD	Ne má’ hogy csak ennyi, ...ez nem igaz.
Azt mondod, hogy per kopoltyú milka?
BUCI	Jut is, marad is...
RICHÁRD			Vagy mondjuk átkúrnak...
BUCI	Nem kúrnak át. Ki van csukva, bazmeg.
Ez nem kispálya, mindenki tud mindent,
aki nem korrekt, annak élből annyi.
RICHÁRD	Nem fogok a sitten megrohadni!
BUCI	Tök hülye vagy! Ez nulla rizikó.
Meg hogy úgyis minek élnek, te mondtad.
Már évek óta csak ezt hallgatom.
RICHÁRD	Na jó, azért mégis húzós eléggé.
BUCI	Minden húzós, ahol sok a lóvé.
Ha beszarsz, akkor meg mehetsz homelessnek.
RICHÁRD	Anyád homeless!
BUCI				Ne hogy má’ te anyázz,
mikor jót akarok! Gondolj apádra!
Megcsinálta volna!
RICHÁRD			Mit jössz apámmal?
Mi a faszt tudsz róla? Hagyjad ki szépen
nyugiba apámat!
BUCI				Ne zörögjél már!	
RICHÁRD	Az apámat bazmeg, hagyd ki a játékból!
BUCI	Oké, ne roncsizzál!
RICHÁRD				Te az apámat
ne vedd a szájadra, mert még letépem!
BUCI	Álljál má’ le! Bekattantál? Mi van?
(Csönd)
BUCI	Mondjuk anyáddal együtt egy ötöske.
RICHÁRD	Nem vagyok állat, hogy még az anyámat...
BUCI	Bocs, te tudod, de ő fog örökölni.
RICHÁRD	Ha csak ő lenne, az nem volna gond.
BUCI	Ahogy akarod, ez csak rajtad múlik.
RICHÁRD	Ott a gyerek is...
BUCI			Vagy mindent, vagy semmit!
RICHÁRD	Egy hatéves kislány...
BUCI				És az Anna,
akit meg akarsz farkalni, ugye,
az is necces, pedig csak szívatott,
marad a két öreg, azokat meg
minek... Jó, bocs, mindent értek, okéka.
Felejtsél el, én semmit nem is mondtam.
RICHÁRD	Azért neked se kell mindjárt berágni...
Csak hagyjál még gondolkodni kicsit.
BUCI	Nem értem, hogy mér kell annyit agyalni...
RICHÁRD	Hát bazmeg, azért mégis a családom.
BUCI	Én jót akarok, haverod vagyok...
nem vagyok haverod?
RICHÁRD			A haverom vagy,
oké, ők meg a családom. Nehogy má
a témára ne aludjak egyet.
BUCI	A Bitó meg a Szenes megcsinálja.
Csak gondolj Hawaiira, gondolj Kenyára!
(Sötét, zene)

12. JELENET
(Buci, Bitó és Szeles ugyanott )
BUCI	Figyelj má’, most pont az problemád,
hogy egy gyereket kéne megcsinálni,
mikor a Tököst élből levadásztad
két testőrrel és sofőrrel együtt?
SZENES	Ha nem kussol a szájad, belelépek.
BUCI	Nálam jobban senki nem tudja, hogy
ti vagytok itt a legnagyobb királyok.
SZENES	De akkor is, bazmeg, a gyereket...
BUCI	Egyet kaptok most, és hármat utána.
BITÓ	Meg háromszáz, amivel lógva vagy.
BUCI	Van közvetítői díj is, Sanyikám.
BITÓ	Na ne fárasszál már, miféle díj?
BUCI	Te ne fárasszál, a tíz százalékom,
ami az enyém, mert hoztam a bizniszt.
SZENES	A gyereket nem, mer’ hátha van Isten.
Én ezt régen megfogadtam, figyelj...
BITÓ	Ne má’ hogy rólunk vegyed le a mézet...
BUCI	Hát kiről bazmeg, mikor ti kaszáltok?
Nekem ez jár, és ha jól számolok,
még ti jöttök vagy kettővel a végén.
BITÓ	Nem is vagy te hülye, Buci Maci...
SZENES	...egyszer Remetén felnyomtunk egy villát,
tutira mondták, senki nincsen otthon...
már léptünk le, de az egyik szobából
valami kis nyöszörgésféle jött ki...
Remegett a paplan mikor bementem.
Ideges lettem, aszt durr oda kettőt,
erre azonnal egy nagy bazi vérfolt,
egyre nőtt, ahogy úszott szét az ágyon,
csend lett, és aztán semmi nem is mozdult...
A gyerek nyakát vitte el az egyik...
Megnéztem, úgy négy éves lehetett,
és egy kis macit szorított magához.
Hát, hogy, mit éreztem akkor, ne tudd meg
azt hittem, hogy a belem is kihányom.
BITÓ	És hányszor fogod még ezt elmesélni?
SZENES	Neked mondtam már? Kiment a fejemből.
Bocs, de kurva szar volt, mindig eszembe
jut, ez az egy sajnos mindig eszembe...
BUCI	Miért nézted meg? Az volt hülyeség.
Ha nem látod, most semmi se gyötörne.
SZENES	Sajna, ha gyerekkel találkozom
azóta, csak azt látom a nyakán...
Már azt gondoltam, fogok egy papot,
s meggyónom, bazmeg, frankón az egészet
akkor talán meg is könnyebbülnék,
csak azt kéne tudni, van-e Isten?
BUCI	Isten halott.
SZENES			Szerinted van Isten?
BITÓ	Jaj, hagyjál már a hülyeségeiddel.
SZENES	Engem azért ez néha foglalkoztat,
mer’ ha van Isten, csúnyán rábaszunk.
BUCI	Ha van Isten, már rá vagy baszva rég,
úgyhogy jobb, ha a témát hanyagoljuk.
SZENES	A gyereket akkor se vállalom,
nekem erre fogadalmam is van.
(Richárd érkezik)
RICHÁRD	Csátok!
BITÓ		Hallom, lenne, egy kis balhé...
RICHÁRD	Előbb adjátok vissza a Rolexet.
BITÓ	Majd ha megegyeztünk.
RICHÁRD			Itt van nálad?
BITÓ	Jó helyen van.
RICHÁRD			Itt van?
BUCI				Nyugodjál már.
SZENES	Én már most mondom, a gyereket azt nem.
BITÓ	Te meg duguljál el!
RICHÁRD				Ha nincs itt a
Rolex, akkor tárgyalnunk sincs miről.
BITÓ	Csak ne fossál, itt van.
RICHÁRD			Akkor mutassad!
BUCI	Mutasd meg neki!
SZENES				Gyereket soha!
RICHÁRD	Mi van?
SZENES			Az van, hogy a gyereket én nem.
BITÓ	Itt az óra, na, mondjad hogy képzeled?
RICHÁRD	Hogyhogy hogy képzelem?
BITÓ					Hát hogy a műsort,
hogy szeretnéd?
RICHÁRD			Már dumáltál velük?
BUCI	Persze, mindent mondtam.
RICHÁRD				Még nem tudom,
hogy akarom e tényleg.
BITÓ				Robbantsunk
vagy lőjünk?
BUCI				Tökre kár volna a házért.
A francnak kell csak robbantgatni mindig?
BITÓ	Ahogy gondolod, mer’ nekem egál.
Lehet tompítós, hátulról, simán.
Odaadod a kulcsot, meg a rajzot.
RICHÁRD	Milyen rajzot?
BITÓ			Tervrajz! Ki hol alszik.
Végigjárjuk szépen az ágyakat,
aztán a szajrét meg összepakoljuk,
ajtót betörjük, annyi, készen van.
RICHÁRD	Na, kössz szép, bazmeg, még meg is raboltok...
BUCI	Ricsi, ennyire nem lehetsz sötét!
SZENES	De a gyereket, Sanyi, te csinálod!
RICHÁRD	Oké, csak aztán később visszakapjam.
BUCI	Hogy a kékek meg nálad megtalálják?
BITÓ	Egy-két szir-szart, érted, be kell pakolni.
Majd elhozzuk a videót, a tévét,
meg mellé, mondjuk, valami kis ékszert.
BUCI	Mert a látszatra is muszáj ügyelni.
RICHÁRD	A trezort úgyse tudjátok kinyitni.
BITÓ	Ha pitiskedsz, én itthagylak a faszba.
Nem képzeled, hogy házalni fogok
mindenféle buzi részvényekkel?
Engem csak a négy milka érdekel
amit a tiszta munkáért kapok.
RICHÁRD	Akkor most adjad vissza a Rolexet.
BITÓ	Tedd le az egyet, és már meg is kaptad.
BUCI	Sosem derül ki, hogy benne voltál.
RICHÁRD	Csináljuk meg?
BUCI				Figyelj, véletlenül is
elkaphatnák őket, nagyon simán...
Ahol ennyi lé van, ott már rezeg
a léc, apám, szóval mindig lehet
akármi. A véletlennek mi csak
besegítünk kicsit, nem akkora szám az,
és egyáltalán nincs mitől beszarni.
RICHÁRD	(veszi elő a pénzt)
Csak majd nehogy elkúrjátok nekem.
BITÓ	(adja a Rolexet)
Majd meglátod, milyen hálás leszel.
SZENES	A nevünket imába foglalod.
RICHÁRD	Persze, bazmeg, sőt örökbe fogadlak.
BUCI	Kettő darab isten: Bitó és Szenes!
SZENES	Mondtam már, hogy az Istenről leszálljál?
(Sötét, zene)

13. JELENET
(Erzsébet az ágyon, halálsápadtan, már-már révületben, gyógyszerek és gyógyászati segédeszközök között (Bergman-deja vu), oxigénpalack, bricanil-pumpa, homlokán borogatás, a karján, a mellén piócák, stb. Mellette egyetlen fia, Richárd.)
RICHÁRD	Ez nem fáj?
ERZSÉBET			Nem.
RICHÁRD				És mióta csinálod?
ERZSÉBET	Két hete. Nagyon jól elbágyaszt, tudod.
RICHÁRD	Naponta?
ERZSÉBET		Nem, úgy háromszor hetente.
RICHÁRD	Én úgy tudtam, hogy te vérszegény vagy.
ERZSÉBET	A természetgyógyász mondta, ez jót
tesz, ettől szépen lelassul az ember.
Csak lebegek, lebegek és alszom.
RICHÁRD	Talán el kéne utaznod kicsit,
valahová, ahol majd megnyugodnál.
ERZSÉBET	És újabban sokat látom Edét...
RICHÁRD	Hallucinálsz, annyira gyönge vagy...
ERZSÉBET	Nekem már nincs semmi örömöm,
az élet olyan nyomorú, sivár...
Mostanában másra sem gondolok,
bárcsak meghalnék, akkor vége volna...
RICHÁRD	Menj el Sopronba, vagy Accapulcóba,
ott most igazán nagyon szép ilyenkor.
Süt a nap, meleg van, nem zavarna senki,
mit tudom én, még be is pasizhatsz.
Az kéne, egy jó latin szerető...
ERZSÉBET	Ne légy ízetlen, Richárd, nagyon kérlek,
éppen eleget szenvedtem apáddal.
RICHÁRD	Az apámról most inkább ne beszéljünk...
ERZSÉBET	Semmit se tudsz a szenvedéseimről!
RICHÁRD	Mér te tudod, hogy én mit szenvedek?
ERZSÉBET	Nőként immáron nem is létezem...			
Én szakítottam az érzékiséggel,
meggyűlöltem a testnek ördögét,
lelkemben mára csak undor maradt,
s vagyok rút, üres szibarita váz...
Nagyon kérlek, ne gúnyolódj velem.
RICHÁRD	Túlzol, Mama...
ERZSÉBET			Mért lettem oly magányos?
RICHÁRD	Mindenki magányos...
ERZSÉBET				Én nem akartam
rosszat senkinek soha ...
RICHÁRD				A piócát
lassan nem kéne levenni? Fehérebb
vagy, már mint a fal... Nehogy má’ a végén
aztán tényleg jól kicsináld magad...
ERZSÉBET	Fiam, én már csak meghalni szeretnék!
RICHÁRD	Nem jönnek le.
ERZSÉBET			Várjál, ott van, ne tépd,
azzal a spray-vel kell lefújni őket.
RICHÁRD	Szedd össze magad! Menjél el pihenni!
Csak egy hétre! Mindent lerendezek.
Egy hétre menj el, könyörögve kérlek!
Meglátod, mintha kicseréltek volna!
ERZSÉBET	Hogy most milyen édes vagy, Istenem...
RICHÁRD	Kedvemért tedd meg, csak a kedvemért!
ERZSÉBET	Ha így nézel, még azt hiszem, szeretsz.
RICHÁRD	Szeretlek persze, csak utazz el, kérlek!
ERZSÉBET	Csodálatos, hogy így aggódol értem,
ezt nem is reméltem tőled, Richárd.
RICHÁRD	Csak mondjad, hová szeretnél elmenni!
ERZSÉBET	Mindegy, mindegy... Hisz boldoggá teszel
drágám már azzal, ha ilyen figyelmes
tudsz lenni szegény anyáddal. Vigyázod,
félted, óvod, amint ez jó gyerekhez
illik, és ennél nagyobb örömet
nem is szerezhetsz nekem semmivel...
Tudod, mostanság nehéz volt veled.
Az az átok kártya, a rossz barátok
a kábítószer, meg a sok ital...
rémes volt nézni, hogy vesztedbe futsz,
mert mindent tudtam, ha nem is beszéltem,
de most látom, minden megváltozik.
Csókolj meg, fiam!
RICHÁRD			Vagy föl a hegyekbe
mennél szívesebben? Legyen Tirol?
Na, St. Moritz? Garmisch-Partenkirchen?
ERZSÉBET	Jaj, édesem, én csak egyet szeretnék,
gyere velem, utazzunk el együtt.
RICHÁRD	Azt most nem lehet.
ERZSÉBET				De m’ért?
RICHÁRD					Mert dolgom van.
Vidd el a Hédit, vele jól kijöttök.
ERZSÉBET	És te nem tudnád úgy intézni mégis?
RICHÁRD	Most nem lehet, majd máskor elmegyünk.
ERZSÉBET	Mert egy hétig sem bírnád ki velem...
Bocsáss meg, de muszáj elmondanom,
bármilyen kedves is vagy most Richárd,
bizony, már az idejét sem tudom,
mikor beszéltünk egyszer komolyan,
mikor mondtál el nekem valamit,
mikor avattál be az életedbe.
Természetes, hogy vannak titkaid,
és ezeket én nem is firtatom,
dehát azért mégis, egy anyának
ennél többet mesélhet az ember...
RICHÁRD	Jaj, Mama, ne baszogassál folyton!
ERZSÉBET	Nem szeretem, ha így beszélsz, tudod.
RICHÁRD	Tudom Mama, bocs. A Hédivel elmész?
ERZSÉBET	Ha így akarod, akkor elmegyek.
RICHÁRD	Majd meglátod, minden jó lesz nagyon.
ERZSÉBET	Bocsásd meg nekem összes gyöngeségem,
és köszönöm minden jóságodat.
(Sötét, zene)

14. JELENET
(Nappali, éjjel, Apika őrségben, az urna mellett, ölében a winchesterrel bóbiskol a sötétben. Bitó és Szeles lopakodik befelé.)
SZENES	Hú, bazmeg, ezek tudják mi az élet.
BITÓ	De már nem sokáig.
SZENES			Töltve vagyunk?
BITÓ	Naná. Akkor figyelj, ahogy dumáltuk.
Mutasd a rajzot! Erre balra kezdjük.
A vénasszony, és az öregember,
arra pedig a nő meg a gyerek.
Oké?
SZENES	Ja, csak kurva éhes vagyok,
a belem kiszakad, pedig kajáltam.
BITÓ	Az idegességtől. Mindjárt elmúlik...
Szóval akkor tiéd a két öreg.
SZENES	Most együtt csináljuk meg, vagy külön?
BITÓ	Bazmeg, elmondtam legalább ezerszer!
Együtt megyünk, végig, szépen sorban,
kettőt lősz le te, és kettőt lövök én,
a másik pedig biztosít, ha gríz van.
SZENES	Rendben csak, most azt hittem, hogy külön.
BITÓ	Nem külön.
SZENES		Jól van, szerintem is így jobb.
És hogy a kiscsajt vállalod, külön kössz.
Tudod, az nekem szar lenne nagyon...
BITÓ	Figyelj, elég volt már a szófosásból.
Kezdjünk neki, mer’ mindjárt itt a reggel.
SZENES	Találtam whiskyt... egyet én becsapnék.
Meg van itt süti. Lekváros-diós.
Nagyon flamós lettem, eszem belőle.
BITÓ	Bazmeg, jó hogy má’ meg nem ágyazol,
és le nem dőlsz pihenni egy kicsit.
Ne szarakodjál, gyerünk már, csináljuk,
aztán húzzunk a tetves pusztulatba!
APIKA	(villanyt gyújtva, a winchestert felhúzva)
Megállj! Ne mozdulj! Eldobni a fegyvert!
Tudtam, hogy jöttök, nyomorult brigantik!
Azt hittétek talán, megszerzitek?
Kinek dolgoztok? Ki a megbízótok?
BITÓ	Bocsánat, ez valami félreértés
lesz... mi Ricsi barátai vagyunk.
APIKA	Éjszaka, csak úgy pisztollyal betörni?
BITÓ	A pisztoly csak játék...
SZENES			Jópofaság.
APIKA	Tudom, én jól hogy miért jöttetek!
Leleplezem ezt a rohadt bagázst!
Hogy a holtakat sem hagyják nyugodni.
BITÓ	Nem is értem, miről beszél a bácsi.
Mondtam az előbb: minket Ricsi küldött,
azért volt kulcsunk, tessék idenézni.
APIKA	Ne közelíts, ha jót akarsz magadnak
mert én keresztül lőlek! Hasra! Nagy
üzlet van a porban, disznók? Fizetnek
rendesen?
BITÓ			Mi nem is foglalkozunk
semmiféle porral!
APIKA			Te ne hazudjál!
SZENES	Még a kókra se vagyunk ráindulva...
Na jó, néha egy kis speed vagy hasis,
de csak magunknak, nem dílerkedünk.
APIKA	Ne zagyváljatok mindent össze-vissza!
Titeket az emberfeldolgozó
kft-től küldtek! Azt hiszitek
nem jöttem rá, hogy világméretű
összeesküvés készül itt elő a
holtak ellen, ti átkozott hiénák!
Az elhunytak múltját kire iratják?
Már csak ez az egy, amit nem tudok...
Na, mondjad, vagy golyót eresztek beléd!
BITÓ	Egy szót se értünk abból, amit beszél,
öregapám, hagyjon lógva minket,
ne játssza má’ itt nekünk a sziájét.
SZENES	Tessék má’ szépen letenni a csúzlit,
mi haverok vagyunk, fogja föl végre.
APIKA	Látom, latrok nem értetek a szóból.
De nem vitás, ha egyiktek lelőttem,
akkor majd a másik beszélni fog.
Ne kússzál az ajtó felé, zsivány,
bár öreg vagyok, de nem vak, világos?
BITÓ	Ne csináljon hülyeséget, bácsi, itt
a telefonom, hívja fel a Ricsit,
ő majd megmondja magának a frankót...
APIKA	Téged lőjelek le? Vagy ezt inkább?
Beszélj! Fél percet adok, hogy bevalljál
mindent. Hol a feldolgozó üzem?
SZENES	Messze.
APIKA			Merre messze?
BITÓ					Kint... Dániában.
APIKA	Hány emberük van?
SZENES						Hát, van vagy ötven.
APIKA	Csak? Ne hazudjál!
BITÓ				Legalább tízezer.
SZENES	Vagy egymillió!
APIKA			Most akkor az mennyi?
BITÓ	Nem tudjuk pontosan. (Szeneshez) Te meg ne ugassál!
APIKA	Na persze, ez egy titkos szervezet.
BITÓ	Szupertitkos.
APIKA		Ti viszitek az árut.
Húst is?
BITÓ			Persze, húst is, hogy ha az kell.
APIKA	Frissen, vagy fagyasztva?
BITÓ					Hol így, hol úgy,
ahogy adódik. Egy kis karajt, combot,
néha belsőséget, májat, ami kell.
APIKA	És ezt csak így mondod?
BITÓ					Mért, hát hogyan?
APIKA	Gyilkosok!
SZENES			Ez miről beszél?
BITÓ						Fingom sincs.
APIKA	Hibernálnak is?
BITÓ				Na ja, persze, főleg.
APIKA	Sejtettem! Kint Dániában pedig,
azt raknak össze, amit csak akarnak.
BITÓ	Hát, nem sokat szaroznak...
APIKA				Irtózatos!
És a hamvakkal mit tudnak kezdeni?
BITÓ	Itt haljak meg, ezt tényleg nem tudom.
APIKA	Te se?
SZENES		Talán eldolgozzák?
APIKA					Mivel?
SZENES	Vízzel?
APIKA	De miért?
SZENES			Levesnek?
APIKA					Te gané!
neked még mindig van pofád röhögni?
(Bitó felpattan, menekül, s közben meglöki Apikát, a fegyver elsül, és halálos sebet ejt Szenesen. Ömlik a vér.)
APIKA	Te büdös disznó! Ezt megérdemelted!
Most téged is vihetnek Dániába,
feltrancsírozva, hűtőkocsiban!
....Franc egye meg, hogy a másik lelépett,
az volt a főkolompos, a pofáján
látszott, de egyhamar őt is eléri
a végzet, meg ő sem menekülhet,
majd tetemre hívják, és mindahány
ocsmány bűnéért lakolnia kell.
(A lövés zajára Anyika, Anna, Kismargó be)
ANYIKA	Úristen! Mi történt?
ANNA			Jól vagy? Ki lőtt?
ANYIKA	Nincs semmi bajod?
ANNA			Beszélj már!
ANYIKA					Betörtek?
KISMARGÓ	Hogy folyik a vére a bácsinak.
APIKA	A holtakból élő bűnszervezet
tört be... Ketten voltak... Edét akarták.
...A főközpontjuk kint van Dániában!
Még a hamvakat is felhasználják,
de ezt nem tudtam kiszedni belőlük.
ANYIKA	Nem sebesültél meg?
ANNA			Pisztolyuk is volt.
KISMARGÓ	Hangtompítós!
SZENES		Nagyon fáj! Könyörgöm!
Hívjanak egy orvost!
APIKA				Haslövésed van.
Minek neked orvos? Még néhány perc,
aztán kivérzel. Inkább azt ajánlom
könnyíts a lelkeden, mondd el nekem
mit terveztetek...
ANYIKA			Istenem, anyám!
ez iszonytató.
ANNA		Nem kéne elkötni?
APIKA	Hogyan bírnád elkötni a hasát?
SZENES	Én nem akarok meghalni!
APIKA				Pedig
fogsz nem sokára.
ANYIKA			Hátha meg lehet
menteni szegényt, Anna, hívd a mentőt.
APIKA	Hiába. Volt ilyen elég a fronton.
SZENES	Egy kis vizet adjanak legalább!
KISMARGÓ	Akkor most a bácsi meg fog halni?
ANYIKA	Te pedig azonnal menj a szobádba!
Anna! Vidd el innen a gyereket!
KISMARGÓ	Már ezer ilyet láttam a tévében!
APIKA	A haslövéssel nem szabad inni.
ANNA	A rendőrséget is ki kéne hívni...
Margó, tedd le azt a pisztolyt azonnal!
Indulás, nyomás befelé, egy-kettő!
KISMARGÓ	Úgyis leselkedni fogok!
ANNA				Na, majd
mindjárt kaphatsz két egyformát. Tünés!
Lódulj!
KISMARGÓ		Csúnya vagy!
ANNA				Te is.
(Kismargó el)
ANYIKA					Csupa vér
lett minden.
APIKA		Azt hiszem, meghalt.
KISMARGÓ	(hangja kintről)	Mozog még
a szeme!
ANNA			Nem mozog semmi!
ANYIKA						Szegény!
APIKA	Te még sajnálod?
ANYIKA				Őt is anya szülte.
APIKA	Mehetsz Dániába!
(Sötét, zene)

15. JELENET
(Valamely, a gyermekek körében aktuálisan népszerű, andalító lassú szám szól a magnóból, mondjuk, Celine Dion: My Hearth Will Go On, a Titanicból. Richárd és Kismargó táncolnak.)
KISMARGÓ	Csak még egyszer, még egyszer felrakom...
annyira jó, ne legyél már undok,
légy szi’ táncoljunk, na, csak egy utolsót.
RICHÁRD	Elég volt, hagyjál. Az agyamra mész.
KISMARGÓ	A Nagyi is mondta, hogy most engem
csak szeretni szabad, mert felborultam
teljesen lelkileg... Az események
nagyon megviseltek, mindenkinek
iszonyú kedvesnek kell lenni most
velem...
RICHÁRD		Fogjad már be!
KISMARGÓ				Az is lehet
hogy valami pszichoterepautót
akarnak nekem.
RICHÁRD			Milyen autót?
KISMARGÓ	A mamád szerint nekem egy ilyen
jó terepautó, vagy micsoda kéne.
RICHÁRD	Az nem terepautó, terapeuta,
pszichológus, aki az ideget
analízissel kezeli, világos?
KISMARGÓ	Pfuj, szóval orvos... ahhoz nem megyek...
Táncoljunk még, imádom ezt a számot!
RICHÁRD	Hagyjál már békén. Mondtam, fáj a lábam,
és utálom ezt a nyálas zenét.
KISMARGÓ	Ez nem nyálas, hanem szép, gyönyörű...
Anyikának meg el fogom mesélni,
hogy mennyire nem vagy kedves velem.
RICHÁRD	Ne csináljad má’, kaptál csokikát is.
KISMARGÓ	De hogyha én meg táncolni akarok!
RICHÁRD	Nem táncolok, elég volt, befejeztük...
az előbb mondtam, hogy ez az utolsó.
KISMARGÓ	Nem is fáj a lábad.
RICHÁRD			De fáj.
KISMARGÓ				Nem hiszem.
RICHÁRD	Hát ne hidd, csak hagyj nyugton egy kicsit.
KISMARGÓ	Felrakom még egyszer...
RICHÁRD				Francba kivágom!
KISMARGÓ	Tudod, hogy mikor! ...És ne kiabáljál.
RICHÁRD	Jó, oké, bocs, de én is kivagyok.
KISMARGÓ	Mikor te itt se voltál, nem is láttad!
Mint egy ház, akkora vértócsa volt itt,
és ahogy kiabált, meg jajgatott
aztán csak nézett a nagy, buta szemével...
RICHÁRD	Nem kell színezni. Felejtsd el inkább...
(Hosszabb, mélázó csönd. A fiatalok megilletődötten belegondolnak az elmúlt napok drámai eseményeibe.)
KISMARGÓ	A mama szerint biztos a románok,
akik májusban csinálták a kertet...
... ellopták és lemásolták a kulcsot...
Ha te itthon vagy akkor éjszaka,
piff-puff elintézed őket, igaz?
Akkor aztán jaj lett volna nekik,
a másik se ússza meg szárazon.
RICHÁRD	Ja, gondolom...
KISMARGÓ	Kinyírtad volna őket.
RICHÁRD	Remélem... Ne játsszunk egy “Ki nevet
a végént?”
KISMARGÓ			Jaj, az annyira dedós.
RICHÁRD	Akkor valami mást, amit akarsz.
KISMARGÓ	Hát táncoljunk.
RICHÁRD			Mondtam, azt az egyet nem!
KISMARGÓ	Mért nem?
RICHÁRD			Mert nem.
KISMARGÓ					Mást meg nem akarok.
RICHÁRD	Akkor sajnálom...
KISMARGÓ	...Csak azt nem tudom, hogy
a rendőrök mér’ nem hoztak kutyát... nem
azzal szokták követni a nyomot?
Végre láttam volna rendőrkopót.
Mit gondolsz, m’ért nem hoztak?
RICHÁRD					Nem tudom.
KISMARGÓ	Engem meg ki se hallgatnak, pedig
én is ott voltam... Szerinted mikor
jönnek már? És meddig tart egy ilyen
rendőrségi kihallgatás?
RICHÁRD				Fogalmam
sincs. Lehet hogy órákig.
KISMARGÓ					Izgatott
vagyok... képzeld, csak el hogy ha lecsukják
Apikát.
RICHÁRD	Nem csukják. Jogos védelem volt.
KISMARGÓ	Biztos?
RICHÁRD		Biztos.
KISMARGÓ			Akkor jó...
RICHÁRD				Nem lehetne
végre valami másról is beszélni?
KISMARGÓ	Hát, azért nem mindennap van ilyen...
Az osztályba’ mindenki irigyel,
hogy én már láttam egy igazi gyilkost.
RICHÁRD	Hagyd abba, vagy bezárlak a szobádba.
KISMARGÓ	De ezt az egyet még megmutattam
neked. Egy fantomképet is csináltam.
A mama szerint tök ügyes vagyok.
Lerajzoltam, ahogy Apika mondta,
hogy milyen volt a haja meg az orra.
Te mit gondolsz, hasonlít rá?
RICHÁRD					Honnan
tudjam? Én nem voltam itthon! Hülyíted
itt magad!
KISMARGÓ			Olyan szemét vagy! Eltépted?
Add vissza!
RICHÁRD		Nem adom! Tűnj a szobádba,
takarodjál, mert tényleg lepofozlak.
KISMARGÓ	Kár, hogy nem téged lőttek le!
RICHÁRD					Anyád!
KISMARGÓ	Tiéd!
RICHÁRD		Húzz el innét!
KISMARGÓ				Megmondalak!
...És lerajzolom újra, bármikor!
(Sötét, zene)

16. JELENET
(Az első jelenet külvárosi külső helyszíne. Éjszaka. Richárd összeverve egy oszlophoz kötözve. Winnetou-hangulat, indián kivégzés.)
BITÓ	Legjobb haverom, általános óta,
mintha az édes testvérem lett volna,
és az a vén fasz meg bazmeg lelőtte...
Ővele loptunk Melbát a közértből,
aztán meg később cigit és piát,
és akármilyen meleg volt a pite,
mindig ott volt, semmi unfrankóság.
A testvérem volt, bazmeg, a tesóm!
...Együtt játszottunk a Pénzügyőrbe’...
úgy tette a labdát, mint az isten,
föl se nézett, és tudta hogy megyek.
Negyvennégyet vágtam hetvenötben,
gólkirály voltam serdülőben, bazmeg.
Válogatott lettem volna simán,
csak a gennyládák eltörték a lábam,
az a büdös paraszt a Kábelből,
abba kellett hagynom a focikát...
Kurva életbe! Legjobb haverom...
Mért nem mondtad, hogy ott dekkol az öreg?
RICHÁRD	Elfelejtettem.
BITÓ					Elfelejtetted!
A Kurírba ben’ volt hogy haslövés...
Tudod bazmeg, hogy mit szenvedhetett?
A töködnél fogva akasztalak fel,
és úgy veszem ki lassan a beled.
Meghalsz, ugye tudod, te rohadék!
RICHÁRD	Én nem tehetek róla, véletlen volt.
BITÓ	Az is véletlen lesz, ha majd megdögölsz.
RICHÁRD	Könyörgöm, eressz el!
BITÓ					Azt akarom,
hogy ugyanannyit szenvedj, mint a Béla,
hogy vért hugyozva szard ki a szíved.
RICHÁRD	Ne, ne! Tegyed le! Mit csinálsz, te őrült?
BITÓ	(levágja Richárd egyik fülét)		
Ezt elküldöm a kedves nagyapónak,
hogy legyen valami emléke tőled.
RICHÁRD	Te hülye vadállat, bazmeg, levágtad?
Meg akarsz ölni?
BITÓ				Ne nyifogj, köcsög,
ez még csak a kezdet! De az milyen lesz,
ha majd a tököd vágom le...
RICHÁRD				Te tényleg...?
BITÓ	Miért, mit képzeltél, takony! Vendetta!
RICHÁRD	Nem teheted meg... le fogsz bukni rögtön,
a Buci tudni fogja, hogy te voltál,
és feldob...
BITÓ			Nem fog feldobni, az biztos
ahogyan őt se nagyon dobja fel
a Duna. Jó soká fog majd fürdőzni.
RICHÁRD	Mit csináltál?
BITÓ			Megúsztattam kicsit.
Sajnos véletlen beesett a vízbe,
egy pár bazi nagy kővel a bokáján.
Ott állt a hídon, sírt és bepisált,
csurgott végig a lábán, remegett...
Aztán nem t’om megszédült valahogy, és
egy nagy csobbanás, aszt passz, ...ennyi volt.
RICHÁRD	Figyelj, oda’dom a három milkát...
útlevelet is szerzek, hogy ha kell...
te is jobban jársz, ...holnap megkapod...
BITÓ	Te rohadt tetű! Le akarsz vajazni?
A barátom vérére alkuszol?
A’szed állat vagyok? Mi? A’szed állat?
Miattad halt meg a legjobb barátom!
A’szed ezt csak úgy ki lehet fizetni,
megveheted a mocsok életed?
RICHÁRD	Kurvára sajnálom, Bitó, kurvára.
BITÓ	Még százért se, megértetted, köcsög?
Hiába vagy tele, meg fogsz dögölni,
aztán utána az egész családod...
a Szenesnek tartozom ennyivel.
(levágja a másik fülét)
RICHÁRD	Mindent megteszek, amit csak akarsz!
Ne öljél meg, attól neked se lesz jobb!
BITÓ	Ilyen barátom, bazmeg, sose lesz!
...Érezzed, ahogy elfolyik a véred,
tudjad, hogy már csak néhány perced van.
(egyre bőszültebben szurkálja Richárdot)
A nyakadon lássad még a kést, mikor
a fejed levágom. Szétszedlek, köcsög
és a kukások apró darabokban,
a szemétben fognak megtalálni,
négy nap múlva, amikor már bűzlesz...
Holnap lesz a temetés, délután...
mit gondolsz, mit érezhet most az anyja,
aki szívbeteg, ... szegény Rózsi néni,
sír, mint az állat, nem bírja elhinni,
mer’ annyira szerette a fiát...
Hogyan tudhatnék a szemébe nézni,
te rohadék... Szegény Rózsi néni!
(Sötét, zene)

17. JELENET
(Erzsébet és Anna érkezik az előbbi helyszínre, ásóval, koszorúval, meg egy olyan kis fejfával, amilyennel az országúti tragédiák helyszínét szokták megjelölni a hozzátartozók.)
ERZSÉBET	Téged is nagyon szeretett, tudod?
ANNA	Igen, tudom... És meg is mondta, épp
Ede temetésekor...
ERZSÉBET				Iszonytató,
hogy nekünk mit kell kiállnunk... Köszönöm,
kedves tőled, hogy eljöttél velem...
ANNA	Ez csak természetes...
ERZSÉBET				Ne bántsuk egymást,
...már mindkettőnket tenger szomorúság...
ANNA	Bántani én sosem akartalak...
ERZSÉBET	Én se.
ANNA		De bántottál.
ERZSÉBET				Te is.
ANNA					Sajnálom.
ERZSÉBET	Én is sajnálom.
ANNA			Nincsen értelme.
ERZSÉBET	Az égvilágon semmi, abszolúte...
Már csak mi maradtunk...
ANNA				Rémes, őrjítő
hogy milyen hirtelen...
ERZSÉBET				Borzalmas,
hogy milyen értelmetlen...
ANNA				Egyszem fiad...
ERZSÉBET	A férjed...
ANNA		A testvéred... Én nagyon,
de nagyon is együttérzek veled...
ERZSÉBET	Összebékít a közös fájdalom.
(A két szellem, Richárd és az atyja megjelenik valahol köröttük. Anna nekilát a földmunkának.)
APA	Ez az Anna még nagyon egybe’ van.
RICHÁRD	Oké, egybe, csak elég macerás.
APA	Nekem ne mondd, öreg, nekem megvolt...
RICHÁRD	Ne csináljad!
APA			Simán!
RICHÁRD				És milyen volt?
APA	Hát, nem egy nagy durcsi.
RICHÁRD				Szinte gondoltam.
APA	Megjátszós kis kurva.
RICHÁRD				Csak jó segge van.
APA	Jó segge van, de máskülönben nulla.
RICHÁRD	Fogadjunk, hogy hátulról szereti!
APA	Ahogy mondod...
ANNA			Rohadt kemény a föld,
nem is megy bele rendesen az ásó
tele van kővel, mindenféle szarral,
üvegcseréppel, sittel meg szeméttel...
ERZSÉBET	És ide hullt a fiam drága vére!!!!
ANNA	...ez meg egy macska, épp itt kaparták el.
ERZSÉBET	Jaj, ez iszonyatos! Felfoghatatlan,
hogy itt és így kellett meghalnia!
ANNA	Mind így járunk, több belőlünk se lesz...
biztos ezt is szerette valaki,
és dédelgette, etette, itatta,
majd szépen eltemette, sírt talán,
bánkódott utána, aztán kapott
egy másik kiscicát, és erre többé
nem is gondolt, ...hát elég szomorú...
Nézd, itt van a macska koponyája...
milyen fehér, ....jó régen itt lehet...
ERZSÉBET	Fújj, meg ne fogd! És ne beszélj ilyen
rémségeket!
ANNA		Jaj, bocs, egy állat vagyok,
...csak annyira fura volt hirtelen,
és belegondoltam véletlenül.
ERZSÉBET	Nem haragszom, de dobd el azt a macskát.		
APA	Szegény anyád meg elég szarul néz ki.
RICHÁRD	Pedig most volt egy hetet Tirolban.
ERZSÉBET	A múlt héten még elküldött Tirolba...
RICHÁRD	Na, tessék, mit mondtam?
APA					Erre ne vágj föl.
RICHÁRD	Nem te mondtad, hogy kőkemény legyek?
APA	Én nem ezt mondtam.
RICHÁRD			Meg hogy szedjem vissza
a Rolexet.
APA			Nagy balfasz vagy, de mindegy.
Akkor is szeretlek.
RICHÁRD				Én is szeretlek.
ERZSÉBET	Milyen édesen kért rá, hogy unszolt...
Tele volt erővel, meg szeretettel,
győzködött, hogy csak éljek, ne adjam föl,
szedjem össze magam, menjek pihenni.
Szép volt, mint egy angyal, mikor beszélt.
ANNA	Hát, baromi jó pasi volt, az biztos.
ERZSÉBET	Ugye, ugye, hogy milyen gyönyörű volt?
És itt kellett meghalnia... Miért?
Felfoghatatlan, elviselhetetlen...
ANNA	Én eztán mindig melletted leszek.
ERZSÉBET	Milyen jó vagy hozzám.
ANNA				Csak mert szeretlek.				
ERZSÉBET	Megkérnélek egy nagy szívességre...,
azt akarom, hogy legalább te tudjad,
...ha netán velem történne valami...
ANNA	Ugyan már!
ERZSÉBET			... akkor itt ez a medál!
Mely éjjel-nappal a nyakamba’ lóg.
ANNA	Tudom, ismerem, nagyon szép kis darab.
ERZSÉBET	Ugye bízhatom benned, édesem?
ANNA	Ne vicceljél, a barátnőd vagyok!
ERZSÉBET	Richárd fiamnak néhány hajaszálát
rejtettem ide, látod, itt belül,
az arcképe mögött, mert hát ki tudja,
egyszer talán, talán már nem sokára
klónoztatni lehet majd, azt remélem...
Képzeld, egyetlen sejt is elég...
Te hiszel benne?
ANNA			Minden lehetséges.
Yoko Ono is eltett a Lennonból,
húsz éve már csak erre vár, olvastam.
ERZSÉBET	A hajszál is jó, ugye? Az jó tartós.
ANNA	Úgy tudom főleg hajszál meg köröm.
ERZSÉBET	Abban is van sejt.
ANNA			Rengeteg van benne.
ERZSÉBET	Ugye? Én komolyan bizakodom,
mióta azt a birkát megcsinálták.
Na, hogy is hívják?
ANNA				Nem tudom.
ERZSÉBET						Most én se.
Jó erős tölgyfa, szép marad soká.
ANNA	Gyere, most már menjünk, mindjárt sötét lesz.
ERZSÉBET	Kicsit várj, csak adok rá egy puszit,
és elmondok még érte egy imát...
	Mi atyánk, ki vagy a mennyekben, szenteltessék meg a
te neved, jöjjön el a te országod, miképpen mennyben,
...miképpen mennyben, ...nem, nem így van. Jaj,
várjál! Mi atyánk, ki vagy a mennyekben, szenteltessék
meg a te neved, jöjjön el a te országod, jöjjön el a te
országod, Úristen, nem tudom!
ANNA	És szabadíts meg a gonosztól...
ERZSÉBET	Nem, az a vége! Itt, a miképpen mennyben után van
még valami.... Vagy előtte... Mindjárt eszembe jut...
Miatyánk, ki vagy a mennyekben, szenteltessék meg a
te neved, jöjjön el a te országod, jöjjön el a te
országod... Jaj, Istenem, ez nem lehet...
ANNA	Csak fáradt vagy, majd otthon eszedbe jut,
vagy megnézed majd a Bibliában.
Gyere, menjünk, késő van.
ERZSÉBET				Ez szörnyű!
ANNA	Nyugodj meg!
ERZSÉBET			Ez szörnyű! Ez rémséges!
ANNA	Csak az a fontos, hogy akartál.
ERZSÉBET					Pedig
mindig tudtam! Elmondtam, ezerszer!
ANNA	Kimerültél, majd megint eszedbe jut!
(Mindketten el)

18. JELENET
(Apa, Richárd)
APA	És különben?
RICHÁRD	Semmi.
APA	Hogyhogy?
RICHÁRD	Hát, semmi.
APA	Azért valami mégis van.
RICHÁRD	Mivel?
APA	Akármivel.
RICHÁRD	Nem nagyon.			
APA	Na, mesélj.
RICHÁRD	Mit meséljek?
APA	Mondjál valamit.
RICHÁRD	Mit?
APA	Amit akarsz.
RICHÁRD	De miről?
APA	Mit tudom én, bármit, csak úgy, ami eszedbe jut...
RICHÁRD	... A Fradi egy-nullra kikapott Csabán.
és ülnek és hallgatnak és...
vége