# Új balladák

A XIX. századi balladáknak, a századforduló balladáinak legutolsó csoportja már a kapitalizálódás témájáról szól. A falu találkozik a géppel, s a balladákban még csak a félelmes ismeretlent, a tragédiák okozóját s nem a segítőtársat látja. Akad már olyan ballada, amelyben a parasztlány gyári sorsa, szerencsétlensége szintén a géptől való félelmet tükrözi:

Farkas Julcsa
(A cséplőgépbe esett lány)
Telepesen megindult a masina,
Farkas Julcsát felküldték az asztalra,
Farkas Julcsa fel is ment az asztalra,
Véletlenül beleesett a dobba.
Az etető lekiált a gépésznek,
– Gépész uram, álljon meg a masina,
Gépész uram, álljon meg a masina,
Mert a hugom beleesett a dobba! –
Feltették a Farkas Julcsát szekérre,
Elvitték a Király orvos elébe.
Király orvos megvizsgálta, azt mondta:
– Ennek csak a jó Isten az orvosa. –
Farkaséknál meggyulladt a mécsvilág.
Ugyis talán Farkas Julcsát virrasztják.
Farkas Julcsa körül virágkoszoru,
Mellette van édesanyja, szomoru.
Farkas bácsi, ha bemegy a szobába,
Ráborul a diófa asztalára,
– Én Istenem, de megvertél engemet,
Hogy elvetted egyetlen gyermekemet! –
A gépész is kimegy a temetőbe,
Leborul a nagy keresztfa elébe,
– Én Istenem, vedd hozzád a lelkemet,
Ha elvetted a kedves szeretőmet!

Az első olyan gép, mely a magyar faluban nemcsak megjelent, hanem a múlt század második felében gyorsan el is terjedt: a gőzmeghajtású cséplőgép. Természetesen az ehhez nem szokott emberek gyakran estek a forgó kerekeknek áldozatául. Elsősorban azok a lányok, akik a kévéket a cséplőgépbe eregették. A róluk szóló balladák a múlt század utolsó évtizedeiben terjedtek el az egész magyar nyelvterületen, és ezekben még megtalálható a balladai ábrázolásmód.

{H-515.} A kapitalizálódás balladáiban a témák a paraszti sors kietlenségét, reménytelenségét mutatják, a kivándorlóénekekben a bujdosóballadák hangvételére emlékezünk, egy másikban az árvereztetőt öli meg a hajléktalan, s a balladához fűzött vallásos-kegyes strófák nem enyhítik a kopár, kegyetlen hangulatot. Ha nem is mindig művészileg kiérett formákban, de ezek a balladák nemegyszer kísértetiesen idézik elénk a kifosztott, útjatévesztett, meggyötört szegényparasztságot.