RADOSZA SÁNDOR

COMEDIA MEXICANA
tragikomédia két felvonásban

SZEREPLŐK:
LEV DAVIDOVICS TROCKÍJ
RAMÓN MERCADER
NATALJA SZEDOVA TROCKÁJA
SYLVIA, TROCKÍJ TITKÁRNŐJE
TROCKÍJ TESTŐREI, mint MATRÓZOK és INDIÁNOK

JÁTSZÓDIK:
A MEXIKÓI COYOACANBAN, 
1940. AUGUSZTUS 20-ÁN

A Comedia Mexicana elé
Rögtön felvetődik a kérdés: szabad-e, lehet-e Lev Davidovics Trockíjról (eredeti nevén: Bronstein) komédiát írni?
Nyilván nem!
Tragédiáért kiáltó életét - gondolhatjuk - megcsúfolná egy róla szóló vígjáték. Hiszen a zsidó Bronstein-Trockíj élete eredendően és végzetszerűen tragikus. Hazájában, Ukrajnában már gyermekkorában találkozott a numerus clausus-szal. Illegalitásban és száműzetésben harcolt a cári, a sztálini és a hitleri önkény ellen. Lételeme volt a lázadás, de egy olyan korban élt, ahol mindig is indokolt volt lázadni, ezért Bronstein-Trockíj - úgy tűnik - okkal és permanensen forrongott.
Elhagyni kényszerült magas hivatalát, (a Vöröshadsereg főparancsnoka volt) gyerekeit, hazáját, majd Európát is. Ostorozta Sztálint és annak legjobb tanítványát, Hitlert. Mindkét gonosz birodalmával harcban állt, amelyek külön-külön is elemésztették volna - miként a sztálini el is emésztette. Permanensen rombolta a maga szerény eszközeivel, leveleivel, cikkeivel a tébolyult hatalmat. Ennek következtében gyerekeit, vejeit, unokáit gyötörték. Mindkét fiát meggyilkolták, lányait halálba kergették, barátait, rokonait perbe fogták, majd kivégezték. Elveszítette, de el is veszejtette mindenkijét, végül önmagát is.
Bronstein-Trockíj élete és halála a század szimbóluma. (Még nevét is egykori rabtartójáról, bizonyos Trockíj nevű börtönőréről vette fel.) Anarchisták, pitiáner és állami szintre emelt terroristák, forradalmárok és bérgyilkosok századának volt a permanens ellenzéke, miközben sodró élete folyamán néha maga is volt mindaz. Amikor hatalmon volt, ő sem szállt szembe más népek leigázásával. Sokáig nem emelt szót a más osztálybeliek (ahonnan ő maga is jött) és a másként gondolkodók (aki ő maga is volt) lemészárlása ellen.
Amikor tehette volna, nem váltotta le Sztálint.
Gondolhatnánk, ez lett a veszte. De ha megtette volna, ő lett volna a másik Sztálin, hiszen: akik rossz irányba tartanak, azok között a különbség csak árnyalatnyi lehet. Lev Davidovics Bronstein-Trockíjnak lételeme volt az illegalitás. Született vesztes volt, permanensen ellenzéki. Minden idegszálával mást akart. Mást, mint Lenin, mást, mint Sztálin.
“Proletárdiktatúrát, de másképpen!!!” Örök száműzöttként, örök üldözöttként, örök elnyomottként, de mégis csak a rosszért, a diktatúráért harcolt.
Ezért nem írhatunk Lev Davidovics Bronstein-Trockíjról tragédiát. A Comedia Mexicana a sztálinisták, a fasiszták, az anarchisták és más terroristák áldozataiért szól. Semmi köze Trockíjhoz.
Ő maga egyébként mindig is szerette volna a szerepcseréket. Nyikolájevben pedig Szokolovszkíjjal, első felesége bátyjával írt is drámát. Igaz, ő a hatalomban akarta volna bevezetni a forgóplaccot, nem a színpadon. Elképzeléséért az általa korábban le nem váltott Sztálin - Ramón Mercader (álnevén: Jacques Mornard) - által agyonverette.
Sztálinról tudjuk, hogy postakocsi rablóként kezdte és generalisszimusszá léptette elő magát. Grúz papnövendék volt, későn tanult meg oroszul, de aztán irtotta a papokat, a nem oroszokat, az oroszokat, a nem kommunistákat és a kommunistákat.
Kolombusz, genovai hajósként indult, majd alkirálya lett annak az Indiának, amelyben soha sem járt. Idegen volt Hispániában, ahonnan éppen akkor űzték ki az idegeneket. Ám a hatalom megbocsátotta neki, mert hódító terveihez jól jött az új út “ideológiája”. Sztálin sem, Trockíj sem, Kolombusz sem tudhatta meg, hogy valójában eltévedt. Torquemada fő inkvizítor elfogadta, hogy az “egy igaz hit” terjesztésének érdekében az idegen hajós elmehessen téríteni (gyilkolni, rabolni, népeket irtani). Mellesleg egy zsidó asszony, (Santa) Maria nevét foglalta imáiba Torquemada, hogy útjuk sikerrel járjon. Hitler is lepaktált Sztálinnal. Hitler se volt Németország szülötte, osztrák származású szobafestőként kezdte és birodalmi Führerként borította lángba a világot.
Mindezeket a kézenfekvő párhuzamokat csak azért vázoljuk, mert ezekről nem szabad szólnia a COMEDIA MEXICANÁ-nak! Ezekről és Trockíj életéről nem, mert akkor históriás kalendáriummá, életrajzzá, tragédiává anakronizálódna ez a coyoacani vígjáték.
Radosza Sándor
1996.      

I. felvonás
Trockája és Mercader elhatározzák, hogy Trockíj születésnapjának előestéjén, 1940. november 7-én előadatják Trockíj “KOLOMBUSZ” című darabját, a Comedia Mexicana színház társulatával. Mercader lefordította spanyolra és most, augusztus 20-án, Trockíj távollétében főpróbát tartanak. A szerző kamasz korában írta vígjátékát. Akkor még maga is kiforratlan volt. Mercader adaptálása sem műfordítás és a színészek is amatőrök: Trockíj, a felesége, titkárnője, annak udvarlója és Trockíj testőrei.
Azért, hogy a nézők követni tudják a váltásokat, a színészi játékon túl a megszólítások segítik a szerepcserék jelzését. Logikát viszont nem szabad a váltásokban keresni, mert az Trockíj elveiből, idegállapotából, szeszélyeiből vagy ha úgy tetszik, permanens forradalmi-anarchikus szemléletéből fakad csupán. Trockíj csupán ember, akár egy színész, “azt én jobban el tudnám játszani”.
A szín: Trockíj dolgozószobájában kialakított Santa Maria hajó.

HANGOK	(lincshangulat) Tengerbe vele! Bitót! Akasszuk fel! (stb.)
TROCKÁJA, MINT DON CRISTÓBAL COLÓN	
(üvöltve középre lép, hogy megakadályozza a gyilkosságot) 
A Föld gömbölyű!!!
MIND	(nem egyszerre) A Föld gömbölyű, Don Cristóbal!
MERCADER, MINT BRONSTEIN
Teremtő Isten. Mi folyik itt?
TROCKÁJA	Nem tűrök semmi féle rendbontást!
MIND	(egyszerre) A Föld gömbölyű, Don Cristóbal!
TROCKÁJA	Még egy ilyen önfeledt ünnepnapon sem, mint a mai!
MIND	(elgondolkodnak, minek az ünnepe ez a nap)
SYLVIA	Bocsásson meg, Don Cristóbal, minek az ünnepe ez a nap?
TROCKÁJA	1492. október 29-én tetten értük hajónkon az utolsó idegent. Ezt a napot az Éberség Napjává nyilvánítom!
MIND	A Föld gömbölyű, Don Cristóbal!
SYLVIA	Don Cristóbal!
TROCKÁJA	(indulna, megáll) Parancsoljon, senor Alvarez!
SYLVIA	A Hajótanács nevében érdeklődöm, hogy mikorra tűzi ki (Mercaderre néz) Bronstein tárgyalását?
TROCKÁJA	(körülnéz, kivár) Ebéd után, senor Alvarez.
csend
MIND	E - e - e- béd?!! Ebéd... ebéd után?!!! Ebéééd!!!! (kalapok, pipák röpülnek fölfelé)
TROCKÁJA	Igen, senor Alvarez, ma ünnepelünk.
SYLVIA	A Föld gömbölyű, Don Cristóbal!
TROCKÁJA	Paszulyt mindenkinek! (többiek örülnek)
SYLVIA	A Föld gömbölyű, Don Cristóbal!
TROCKÁJA	Két tányérral! (örülnek)
SYLVIA	A Föld gömbölyű, Don Cristóbal!
TROCKÁJA	Előtte bort mindenkinek! (éljenzés) Senor Bronstein!
MERCADER	A Föld gömbölyű, Don Cristóbal!
TROCKÁJA	Megkérem, hogy amíg a Hajótanács nem hozta meg ügyében az ítéletet, ne hagyja el a hajót.
MERCADER	(körbenéz, mindenütt tenger) A Föld gömbölyű, Don Cristóbal!
TROCKÁJA	(indulna, megáll) És! Amíg vád alatt áll, senor Bronstein, nem használhatja jelszavainkat!
MERCADER	A Föld göm..... bocsánat. Értettem, Don Cristóbal.
TROCKÁJA	(indulna, megáll) És! Amíg vád alatt áll, senor Bronstein, ne szólítson meg!
MERCADER	Bronstein ellentengernagy alázatosan....
TROCKÁJA	(indulna, megáll) És! Már nem ellentengernagy, senor Bronstein!
MERCADER	Bronstein ...tengernagy aláza... (nézi Trockáját, de látja, hogy már lejjebb fokozták) ...Bronstein főtanácsos alá... (nézi-látja) ...Bronstein hajós... (nézi-látja) ...Bronstein őrizetes megértette a parancsot.
csend
SYLVIA	(megérkezik az üsttel)
TROCKÁJA	Jó étvágyat, hajósok!
MIND	A Föld gömbölyű, Don Cristóbal!
a tárgyalás az ebédelés alatt folyik. Közben az Sylvia méri a paszulyt, a hajósok félkörbe állják a perbefogottat. A pert evés közben, tele szájjal kommentálják végig. Csak Trockája(-Cristóbal) és Mercader(-Bronstein) nem eszik és nem ül
TROCKÁJA	A vádat tehát ...persze, csak ha a Hajótanács nem dönt másként...
MIND	(zabálnak, bólogatnak, hogy nem)
TROCKÁJA	...akkor, mint Kasztíliai Izabella...
MIND	(tele szájjal) A Föld gömbölyű, Don Cristóbal!
TROCKÁJA	...és Aragóniai Ferdinánd...
MIND	A Föld gömbölyű, Don Cristóbal!
TROCKÁJA	... őkirályi felségek kijelölt alkirálya, magam képviselem. A védelmet pedig... (körülnéz, de látja, hogy senki sem akarja védeni) ... persze, csak ha a Hajótanács nem dönt másként...
MIND	(esznek és bólogatnak, hogy nem)
TROCKÁJA	...akkor képviselje élelmezésügyi tanácsnokunk, senor Alvarez. (a hajósok helyeslik, Sylvia nem örül)
TROCKÁJA	A jegyzőkönyvet pedig vezesse... (körbenéz, egyenként vizsgálja a hajósokat, de mind analfabétának tűnik)
II. TESTŐR	(amikor ránéz Trockája) Viszont Bronstein tud.
MIND	Igen. Vezesse ő. Tud írni, ezt nem tagadhatja le előttünk.
II. TESTŐR	Bevallod-e, hogy te fogalmaztad az amnesztia-kérvényemet?!
MERCADER	Azt írtam, soha sem ártottál senkinek.
III. TESTŐR	Elismered-e, hogy te szoktad írni a szerelmesleveleimet?!
MERCADER	Mindig azt írom Juanitának, el fogod venni.
IV. TESTŐR	Tagadod-e, te szoktál felolvasni esténként a Bibliából?!
MERCADER	Főleg az örök világosságot szeretitek.
TROCKÁJA	...vezesse Bronstein!
MERCADER	(meg akarja köszönni, de tudja, hogy nem szólhat, hallgat. Papírt, tollat, tintát hoznak neki)
TROCKÁJA	(hivatalosan) Vádlott, álljon fel!
MERCADER	Állok, kérem. (írja a párbeszédet)
TROCKÁJA	És mindig a kérdésre feleljen!
MERCADER	Értem, kérem. (írja)
TROCKÁJA	És ne mondja mindenre, hogy “kérem”. Ezzel késlelteti a döntéshozatalt.
MERCADER	(írja) “... a döntéshozatalt”. (válaszol) Kérem!
TROCKÁJA	Neve?
MERCADER	(mondja és írja a saját adatait) Le-vi Dá-vid Bron-stein.
TROCKÁJA	Kora?
MERCADER	(írja) Harminc leszek... (elbizonytalanodik, fölnéz) ... minden esetre huszonkilenc elmúltam!
TROCKÁJA	Családi állapota?
MERCADER	Nős, négy gyerekes apa vagyok. (írja)
TROCKÁJA	Nemzetisége?
MERCADER	Én már Aragóniában születtem. Sőt, már az apám is... (írná)
TROCKÁJA	Azt írja be, hogy milyen nemzetiségű!!!
MERCADER	Igenis! (beírja)
TROCKÁJA	Vallása?
MERCADER	...de már kikeresztelkedtem! Sőt, már...
TROCKÁJA	Azt írja be, hogy milyen vallású volt!!! Vádlott! Ismeri Királyi főinkvizítorunk, Don Torquemada ...
MIND	(kanálzörgés közepette) A Föld gömbölyű, Don Cristóbal!
TROCKÁJA	... első számú Vérvonal Törvényét?
MERCADER	Minden hispán ismeri.
TROCKÁJA	Maga is?
MERCADER	Főinkvizítor urunk megbízásából magam fogalmaztam.
TROCKÁJA	Ellenezte-e annak megszavazását?
MERCADER	Próbáltam egyéni elbeszélgetést kieszközölni...
TROCKÁJA	Kérte-e annak módosítását?
MERCADER	Egyes kitételei mellé lábjegyzetet írtam.
TROCKÁJA	Hány olyan személyt jelentett már be, aki megszegte azt?
MERCADER	Nem igen mozgok én kérem emberek között.
TROCKÁJA	Hogy szól a törvény?
MERCADER	(hallgat)
TROCKÁJA	Hangosabban!
MERCADER	“Hispánia hatalmas. Hispánia földjéről valamennyi idegen kiűzessék!”
MIND	(evés közben) Hispánia hatalmas, Don Cristóbal!
TROCKÁJA	Kötelezőnek érzi-e magára nézve a törvényt?
SYLVIA	Tiltakozom, Don Cristóbal! (megijed. Döbbent csend, még az evést is abbahagyja mindenki, Mercader ezt, mint jegyzőkönyv-vezető írja)
TROCKÁJA	Helyt adok, senor Alvarez. (evés tovább)
SYLVIA	Köszönöm, Don Cristóbal!
MERCADER	Köszönöm, Alvarez.
TROCKÁJA	Levi Dávid Bronstein! Azzal vádolom, hogy létével kijátszotta a Vérvonal Törvényt. (zúgolódás)
MERCADER	(halkan) Létem a tétem...
TROCKÁJA	Mivel tudja indokolni tettét?
MERCADER	Levi....
TROCKÁJA	Ki bízta meg azzal, hogy beépüljön közénk?!
MERCADER	...Dávid...
TROCKÁJA	Tud-e felhozni védelmére valami enyhítő körülményt?
MERCADER	...Bronstein...
TROCKÁJA	Enyhítsen kimérendő ítéletén!
MERCADER	...voltam.
TROCKÁJA	De ha azon már nem is tud, könnyítsen a lelkén! Ha már magát el is veszejtette, legalább a társai életét mentse meg!! Ki az összekötője?!! (Mercader hallgat) Ki a cinkosa a hajón?!! (Mercader hallgat) Mi a jelszó?!! (Mercader hallgat) Mikor kellett volna elsüllyeszteni a Santa Mariát?!!
csend
SYLVIA	Tekintetes Hajóbíróság! A folyondáros csatározások során népünk állandóan keveredett a bennünket ostromlókkal. Ezért szinte a világ valamennyi hajósnépének a vére az ereinkben csörgedez, miként a miénk is ott lüktet távoli nemzetek fiainak szívében. Ha idegensége miatt halálba küldjük Bronsteint, apáink, nagyapáink sírjait gyalázzuk. Önmagunkból tagadunk meg egy-egy zsigert, tekintetet, mozdulatot. Kérdezem tőletek, Santa Maria hajósai, Aragónia, Kasztília és Granada fiai!! Herdáljuk-e el őseink örökét egy hirtelen haragból hozott törvény miatt?!!!
TROCKÁJA	(megijed az érveléstől) Bitót!!!
MIND	(emésztenek) Úgy van! Tengerbe vele! Akasszuk fel! (stb.)
SYLVIA	Hajónk neve: Santa Maria!!!
MIND	A Föld gömbölyű, Don Cristóbal!
SYLVIA	Annak a szentéletű szűznek a nevét viseli hajónk, aki világra hozta, felnevelte és közénk engedte az Úr fiát. Ha büntetjük Bronsteint, kivetjük Jézust is szívünkből. És ha száműzzük Krisztust, elfordulunk anyjától, Máriától is. Megtagadjuk a Santa Mariát és megtagadjuk úticélunkat is, Indiát!!!
TROCKÁJA	Még ma kivégezni!!! Az tartsa fel a kezét, aki nem szavaz a saját maga által is megszavazott, ám azt galád módon kijátszó Levi Dávid Bronstein megbüntetésére!!!
MIND	(gondolkodnak, értelmezik a kérdést, egymást lesik, hogy kell szavazni. Csend)
SYLVIA	Indiát! Ahová járatlan úton indultunk, hogy hazavigyük onnan a selyemfényű kelmét, az Éden fűszereit és az indiánok földjében szunnyadó kincseket!! Amelyből nektek is jut bőségesen és nem kell többé rozoga bárkáitokon dacolni a morajló tengerrel, hogy egy szákra való heringet fogjatok!! Mert az a bőség kosara! Az közös, az mindenkié!
MIND	(megenyhülnek)
SYLVIA	Akartok-e eltántorodni az Indiába vezető útról, amelynek alkirályává már ki is nevezték kapitányunkat, Don Cristóbalt?!!
MIND	A Föld gömbölyű, Don Cristóbal!
TROCKÁJA	Hajósok, Santa Maria legénysége! A Hajóbíróság megtárgyalta Levi Dávid Bronstein ügyét. A nyilvánosság előtt lefolytatott per során világossá vált, hogy a vádlott ismeri a Vérvonal Törvényt, meghozatala ellen nem tiltakozott, később pedig megsértette azt. Ítéletünk tehát ... (Trockája Mercaderre néz, aki már beletörődött ítéletébe, lélekben már nincs jelen, a messzi távolba bámul) Bronstein!!!
MERCADER	(megriad) Hm? Mi az? Mi történt?
TROCKÁJA	Maga a jegyzőkönyv vezető! Vagy nem a társai kérték, hogy hadd vezethesse maga a jegyzőkönyvet?!!
MERCADER	Kollektív döntés volt, bizony.
TROCKÁJA	Írja! A hajótanács...
MERCADER	(írja és mondja is, amit ír) Halál!
TROCKÁJA	...ítélete: halál.
csend
	Elítélt! Kíván-e élni az utolsó szó jogával?
MERCADER	(vívódik, két társa hozza a bitót, nem szól)
TROCKÁJA	Tekintetes Hajóbíróság! (közben Mercadert a bitó alá vezetik, nyakára kötelet kötnek) Én Cristóbal Colón, a Santa Maria kapitánya Don Torquemada királyi főinkvizítorunk törvényének ezennel eleget tettem. De az imént senor Alvarez abbéli felelősségemre is figyelmeztetett, hogy egyben India alkirálya is leszek, amint odaérünk. (elérzékenyül) Magam Genovából érkeztem hozzátok. Elhagytam enyéimet, mert - bár az ő vérük az én vérem is - nem értették meg azt a történelmi felismerést, amit ti azonnal magatokévá tettetek, hogy a Föld nem egy lapos tányér, hanem...
MIND	A Föld gömbölyű, Don Cristóbal!
TROCKÁJA	...hanem... ja, igen: gömbölyű. Torquemada főinkvizítor urunktól viszont én tanultam meg, hogy Kasztília és Aragónia egyesülésével, Granada elfoglalásával és az idegenek Hispániából való kiűzésével még nem szilárdult meg a Birodalom! E rend alapja a vasfegyelmű jog betartása, ha az mégoly lesújtó is tud lenni, mint most. Tehetnénk persze kivételt, hiszen Levi Dávid Bronstein, bár maga is beismeri bűnösségét, de azt is tudjuk róla, hogy szárazföldi úton járt már Indiában. Beszéli a nyelvüket, ismeri szokásaikat, arany-lelőhelyeiket... (mindenki megenyhül)... de a Hajótanács döntése számomra szent! Ám, ha következetesek akarunk lenni, akkor űzzünk el minden idegent a hajóról. Bronstein után tűzzük ki a másik tárgyalást: Cristóbal Colónét!
rémült csend
SYLVIA	Aztán az enyémet!
MIND	(egyenként, És az enyémet! Enyémet is! Stb.)
TROCKÁJA	(leinti a hangzavart) Hajósok! Mielőtt meghozzuk felmentő ítéletünket, javaslom, hallgassuk meg senor Bronsteint!
MERCADER	(besokkolt, csak bámul a távolba)
SYLVIA	Na! Bronstein! (megrázza)
MERCADER	Kérlek...Alvarez...
SYLVIA	Mondd el, hogy nem igaz!
MERCADER	Kérlek... ha... ha mégis eljutnátok Indiába.... ha mégis odaérnétek... onnan meg haza... Alvarez, kérlek... hogy ha hazaértek... kérlek, keresd fel a családomat... és...
SYLVIA	Mondd, hogy igaz, de te nem úgy gondoltad!
MERCADER	Tudom, hogy veszélyes dologra kérlek... hogy nem várhatom el tőled, hogy megtedd értem. Nem én miattam... ő miattuk! És... nem is kell, hogy elmenjél... csak... csak mondd azt, Alvarez, hogy te elmész az én családomhoz, én meg elhiszem!
SYLVIA	Mondd, hogy nem akartad! Hogy megbántad!!
MERCADER	Tudom... nem ígérhetsz ilyet. Nem is várhatom el tőled, hogy ilyet ígérjél...
SYLVIA	Ébredj, Bronstein!! Még megmenekülhetsz!!!
MERCADER	Csak tegyél úgy, mintha nem mondanád meg nekem nyíltan, hogy nem mész el. Hogy hadd higgyem azt, hogy te elmész az én családomhoz. Elmész és amikor az én Alekszandrám elébed áll... elébed áll és megkérdezi... amikor az ő tüzes szemével belenéz a szemedbe és megkérdezi... De nem!! Ne félj!! Ő nem fogja megkérdezni!! Ő úgy szokott kérdezni, hogy meg se szólal, csak néz. Na!! Ekkor mondd azt neki, hogy csatában estem el!!!
SYLVIA	(mondaná, hogy felmentették, de Mercader leinti)
MERCADER	(alkudozik a halálnemben) Jó! Legyen sárgaláz!
SYLVIA	(mondaná)
MERCADER	Jó! Legyen skorbut!
SYLVIA	(mondaná, de nem jut szóhoz)
MERCADER	(sértődve) Himlő?!! Jó! Nem bánom. Fulladjak vízbe! (tekintete kitisztul és már nem a múltba réved, hanem a valós távlatba) F...!!! F...!!! Fö..ö...öld!!! Föld!! Föld!!
MIND	(nézik, mutatják és kiáltják) Föld!!! (leemelik az akasztófa sámlijáról, vállukra emelik és együtt éljeneznek. Kalapok repülnek, letérdelnek, stb. Az öröm tetőfokánál lép be Lev Davidovics Trockíj. Olyan, ahogy Plehanov jellemezte: piperkőc. Kínosan pedáns, aprólékos és elméleti)
TROCKÍJ	Elvtársak!!!
MIND	(döbbent csend)
TROCKÍJ	(beljebb jön) Mi folyik itt, kérem?!!
MIND	(hallgatnak)
TROCKÍJ	(fürkészi a díszletet, majd a “szereplőket” is)
TROCKÁJA	(hogy oldja a kínos csendet) Lev drágám, már hazajöttél?
TROCKÍJ	(bámészkodik tovább) Haza.
TROCKÁJA	Na és? Mit állapított meg doktor Jimenéz?
TROCKÍJ	(helyesbít) Himenéz! H-val. Úgy írjuk, Jimenéz, de h-val ejtjük. Doktor Himenéz!
TROCKÁJA	Na és mit mondott, Lev drágám?
TROCKÍJ	(fürkészi a jelmezbe bújt testőreit) Azt mondta, kézcsókját küldi neked, Natasám, drágám.
TROCKÁJA	Jaj...! És még?!
TROCKÍJ	Meg azt is, hogy adjam át neked, Natasám, drágám.
TROCKÁJA	Jaj...! A diagnózisodról mit mondott?!
TROCKÍJ	Azt mondta: “Kedves Lev Davidovics, önnek acélból vannak az idegei. Három hónap sem telt el az ön elleni merényletkísérlet óta és megint kiváló fizikai és ideg állapotban van.”
TROCKÁJA	(örül) Drága Lev! Ezt mondta? Tényleg?!!! Nem hallgatsz el valamit?
TROCKÍJ	Lehet, hogy nem acélt mondott, hanem vasat, de valami hasonlót. Aztán kérdezte, hogy mi van a merénylőmmel, ezzel a “Mexikó Michelangelójával”, ezzel a Siqueiros-szal.
TROCKÁJA	És mit mondtál neki, Lev drágám?
TROCKÍJ	Mondtam, hogy “Chile Puskinja” ez a Pabló Neruda meghívta magához, úgyhogy súlyos ítéletre nem számíthat. Gyilkos bagázs! (rájön) Natasa!!! Te kutakodtál az én irataim között?!!!
TROCKÁJA	Hiszen te kértél meg rá, drága Lev, hogy archiváljam őket.
TROCKÍJ	Ti elolvastátok az én komédiámat?!!!
TROCKÁJA	Megkértem Mercader elvtársat, hogy fordítsa le spanyolra.
TROCKÍJ	Spanyolra fordíttattad?
TROCKÁJA	Még a múlt héten.
TROCKÍJ	És elő akarjátok adni valahol?
TROCKÁJA	Csak elpróbáljuk.
TROCKÍJ	És mért pont a második felvonással kezditek?!
TROCKÁJA	Mert Torquemada jelmezét még varrják.
TROCKÍJ	És mért játsszátok nélkülem az én drámámat?
TROCKÁJA	Mert meglepetésnek szántuk.
TROCKÍJ	Nem minden eredmény nélkül, Natasám drágám.
MERCADER	Trockíj elvtárs!
TROCKÍJ	Ki ez a haramiának öltözött szépfiú?
TROCKÁJA	Na de Lev drágám!! Ő Sylvia udvarlója. Már találkoztatok.
TROCKÍJ	Csak akkor nem volt ilyen anarchista bérgyilkosnak öltözve.
SYLVIA	Tetszik emlékezni, Trockíj elvtárs! Megkértem Önt, hogy Ramón elhozhassa önnek az egyik cikkét.
TROCKÍJ	Estéről volt szó, Mercadez elvtárs!
TROCKÁJA	Mercader!! R-rel, Lev drágám. Mercader! Én is így jegyeztem meg a nevét: elöl “r”, hátul “r”. Ramón Mercader! Igaz, Sylvia?
SYLVIA	(elpirul)
TROCKÍJ	És mi van magán? Terrorista, vagy bérgyilkos gúnya ez?
MERCADER	Bronstein jelmeze.
TROCKÍJ	Hogyan?! Maga játszik eng..., maga játssza Bronsteint?!
MERCADER	Natalja Szedova pedig Kolombuszt.
TROCKÍJ	De miért?!!!
TROCKÁJA	Lev drágám! Mercader elvtárs jó barátságban van a Comedia Mexicana...
TROCKÍJ	(helyesbít) Mehikáná!! H-val! Úgy írjuk: Mexicana, de úgy mondjuk, Mehikáná!!
TROCKÁJA	...Mehikáná dramaturgjával. Szeretném, ha születésnapod előestéjén, november 7-én színpadra állítanák az te Kolombuszodat. Én már látom a Comedia Mexicana plakátját: “Lev Davidovics Trockíj: Kolombusz”!!
TROCKÍJ	Én meg látom Sztálin bérgyilkosát: “Lev Davidovics Trockíj: bum-bum-bum”!!!
MERCADER	Segít nekünk, Trockíj elvtárs?
TROCKÍJ	Ez az én drámám, Mercader elvtárs!
MERCADER	Trockíj elvtárs! A szerzők nem saját maguk szórakoztatására szokták írni a darabjaikat...
TROCKÍJ	A titkárnőm gavallérja kioktat engem?!!!
MERCADER	Csak figyelmeztetem!!
TROCKÍJ	Mit csinál, Mercader?!!!
MERCADER	Emlékeztetem a kötelességére!! Ez a dráma csak addig volt az öné, amíg dolgozott rajta!! De nekünk, munkásfiataloknak írta, a világ proletariátusa számára!! Többé nem veheti el tőlünk azt, ami a miénk!!
TROCKÍJ	(hosszú csend, halkan) Ez a komédia első feleségem, Alekszandra Lvovna bátyjának, Szokolovszkíjnak a biztatására született, Nyikolájevben, a századforduló körül. Amikor még nem hívtak Trockíjnak. A Trockíj nevet csak Uszty-Kutból való szökésemkor vettem fel. Egyébként a börtönőrömet hívták Trockíjnak! Irtó nagy pofonokat tudott adni, gondoltam, ez jó név lesz az illegalitásban. Jó oroszos, erőszakos, ami akkor oda kellett. Amikor ezt írtam, tizenhat éves voltam... tele hittel, lendülettel...
MERCADER	Ezért kérem, hogy segítsen, Trockíj elvtárs! Hogy itt, próba közben írja át, amit másként gondol azóta. Átírhatja az azóta eltelt negyvenöt hányatott évét!!!
TROCKÍJ	(megsértődik) Unalmasnak tartja a drámámat, Mercader elvtárs?!!!
MERCADER	Éppen fordulatai miatt tetszik ennyire!
TROCKÍJ	Túl könnyen értelmezhetőnek?!!!
MERCADER	Szimbolikájának különös súlya van!
TROCKÍJ	Naívnak?!!!
MERCADER	Legnagyobb erőssége a bugyutasága mögé rejtett jellemábrázolás.
TROCKÍJ	Jó. Nem bánom. Ha ragaszkodnak hozzá. (kéreti magát) De csak, ha nem untatom vele az elvtársakat!!
MIND	Á! Dehogy! Ugyan már, Trockíj elvtárs! (stb.)
TROCKÍJ	De figyelmeztetem önöket, hogy csak addig játszom, amíg nem kapom rajta valamelyiküket, hogy unja...
MIND	Rendben lesz minden, Trockíj elvtárs. Természetesen. (stb.)
TROCKÍJ	Natasám, drágám!
TROCKÁJA	Mondjad, drága Lev!
TROCKÍJ	Gondolod, hogy vállaljak én is szerepet?
TROCKÁJA	(szemrehányóan) Hát persze! De drága Lev...!
TROCKÍJ	Jó. Azt hiszem, Alvarezt játszhatom én tovább.
TROCKÁJA	(szemrehányóan) De drága Lev...!
TROCKÍJ	(szerényen) Játsszam inkább Bronsteint?
TROCKÁJA ÉS MERCADER
Az a neked való, drága Lev! Az az önnek való, Trockíj elvtárs!
TROCKÍJ	Rendben! Legyek hát én... mondjuk, legyek... igen! Kolombusz!
közben már behozták az - elejtett vad módján egy vízszintesen tartott faághoz kezénél-lábánál odakötözött - indiánt: Kevély Sziklát, akit most még Sylvia játszik. Trockája ráadta Trockíjra Kolombusz kalapját és köpenyét, a jelenetek törés nélkül követhetik egymást
MERCADER MINT BRONSTEIN
Kérem, Don Cristóbal! Ha megbocsát.
TROCKÍJ MINT CRISTÓBAL
Semmiség, senor Bronstein.
MERCADER	Nem, most nem erről... illetve köszönöm, amit értem tett...
TROCKÍJ	Legalább mi (kacsint) “idegenek” tartsunk össze az ő hajójukon, nemdebár, senor Bronstein.
MERCADER	(vissza akar kacsintani, de egyrészt túl bizalmasnak tartaná, másrészt a mondandója miatt nem is ideillőnek ítéli) Jelenteni szeretnék, Don Cristóbal.
TROCKÍJ	Így egymás közt elhagyhatjuk a formaságokat, senor Bronstein.
MERCADER	Megtisztel, Don Cristóbal. De arról szeretnék beszélni önnel... ha nem veszi bizalmaskodásnak, akkor úgy mondom: arról szeretnék beszélni önnel “bizalmasan”, hogy én már jártam Indiában és...
TROCKÍJ	Elő is fogom léptetni első helyettesemmé, senor Bronstein.
MERCADER	Nem, most nem erről... illetve, a Föld gömbölyű, Don Cristóbal!
TROCKÍJ	Kijelölte az átnevelő tábor helyét?!
MERCADER	Még az este, Don Cristóbal!
TROCKÍJ	Összeírta az átnevelhető indiánok névsorát?!
MERCADER	Kora reggel, Don Cristóbal!
TROCKÍJ	Fölégették az ellenálló bennszülöttek kunyhóit?!
MERCADER	Dél óta lángol az ország, Don Cristóbal!
TROCKÍJ	Asszonyaik?!
MERCADER	Boldoggá téve, Don Cristóbal!
TROCKÍJ	Harcosaik?!
MERCADER	Eltemetve, Don Cristóbal!
TROCKÍJ	A hitetlenek?!
MERCADER	Megtérítve, Don Cristóbal!
TROCKÍJ	Varázslóik?!
MERCADER	Átkeresztelve, Don Cristóbal!
TROCKÍJ	Szentélyeik?!
MERCADER	Istállóvá alakítva, Don Cristóbal!
TROCKÍJ	Sírjaik?!
MERCADER	Felszántva, Don Cristóbal!
TROCKÍJ	Ékszereik?!
MERCADER	Lefoglalva, Don Cristóbal!
TROCKÍJ	Aranyaik?!
MERCADER	A Santa Marián, Don Cristóbal!
TROCKÍJ	(minden átmenet nélkül) Azt mondod, Natasám, hogy Torquemada jelmeze nincs még kész?
MIND	(kizökkennek. Leteszik a fogoly indiánt, lazítanak, stb.)
TROCKÁJA	(elbizonytalanodva) Fél óra múlva már felveheti Mercader elvtárs.
TROCKÍJ	Mercader elvtárs?!!!
TROCKÁJA	Az első felvonáshoz.
TROCKÍJ	(megsértődik) Őrá szabták a ruhát?!!!
TROCKÁJA	Hiszen nélküled terveztük a próbát, drága Lev.
TROCKÍJ	(palástolja sértődöttségét) Úgy.
TROCKÁJA	Hogy meglepjünk vele november 7-én. A születésnapodra!
TROCKÍJ	Tudom! A Comédia Mehikánában.
TROCKÁJA	Én már látom a plakátokat: “Lev Davidovics Trockíj: Ko...”
TROCKÍJ	Tudom! “Lev Davidovics Trockíj! Bumm-bumm-bumm!!!
TROCKÁJA	(odamegy hozzá, átöleli) Rémeket látsz, drága Lev.
TROCKÍJ	Május végén is rémeket láttam? Kis híján meggyilkoltak, ha még emlékszel rá, Natasám, drágám. Meg akartak gyilkolni. Az a “Mexikó Michelangelója”, az a Sztálin-bérenc Siqueiros. Azóta erődítmény ez a ház. Azóta nem ura, hanem foglya vagyok ennek a várnak.
TROCKÁJA	De szerencsénkre nem sikerült. És ez Sztálint is arra figyelmezteti, hogy kétszer ő sem követheti el ugyanazt a hibát, drága Lev.
TROCKÍJ	Nem is fogja, Natasám drágám!
TROCKÁJA	Ne forgasd ki a szavaimat, drága Lev!
TROCKÍJ	Natasám! A terrorizmus sok tekintetben olyan, mint a forradalom! Hisz minden forradalom célja maga a forradalom! Az általa ledöntendő régi, és az általa felépítendő új társadalom csupán eszköz. Mert ez az új rendszer is elavul hamarosan! Ezért, aki tegnap még forradalmár volt, mára fékezőjévé válik annak, ha nem hisz az egyetlen időtálló forradalomban, az én forradalmamban! Ez pedig a permanens, az örökké fejlődő forradalom!! A terroristák célja sem a Buharinok, a Zinovjevek, a Kamenyevek és a Trockíjok meggyilkolása, hanem a gyilkolás maga!!!
csend
TROCKÍJ	(Sylviához) Nem mintha fontosnak tartanám, Sylvia, de lejegyezheti az iménti eszmefuttatásomat. Nem mintha nem tudnám még egyszer megfogalmazni és papírra vetni, csak... olyan frappáns.
SYLVIA	Rendkívül szabatos meghatározás. Azt hiszem definíciónak is nevezhetjük. Büszke vagyok rá, hogy a szolgálatában állhatok, Trockíj elvtárs!
TROCKÍJ	(és felesége is meghatódik) A mi egész, választott életünk szolgálat, kedves Sylvia! A forradalom szolgálata! (hirtelen minden átmenet nélkül) Úgy látja, senor Bronstein, hogy ez az indián beteg?
MERCADER	Teljesen elhatalmasodott rajta a kór, Don Cristóbal!
TROCKÍJ	Tünetei?
MERCADER	Hallucináció, vízió, félrebeszélés.
TROCKÍJ	Diagnózisa?
MERCADER	Hisztéria.
TROCKÍJ	Hisztéria?!!
MERCADER	Középsúlyos, Don Cristóbal.
hozzák a megkötözött indiánt, akit Sylvia alakít
TROCKÍJ	De hisz... (előkeres egy könyvet, lapozgatja)... a Föld Gömbalakúságáról Szóló Tézisekben Toscanelli mester, hajótérképünk készítője azt írja, hogy: a hisztéria, vagyis “méhállatka” leginkább férjhez menni nem tudó leányokat és korán özvegységre jutott asszonyokat támad meg. Általában az intim testrészben bújik meg. Tünetei: ingerlékenység, tagadás, ellenszegülés!! (Sylviára mutat) De ez nem nő!
MERCADER	Valóban, Don Cristóbal! De főinkvizítor urunk, Don Torquemada azt írja a Hatalmas Hispánia Históriájában, hogy ez a gyilkos kór időnként férfiakat is a hatalmába kerít. Leginkább a foggyökérbe és a körömágyba fészkeli be magát. Ráadásul - írja főinkvizítor urunk - a hisztéria: ragályos!
MIND	(felzúgnak, megijednek)
TROCKÍJ	Hogyan vette észre, senor Bronstein, hogy beteg ez a szegény pára?
MERCADER	Félrebeszélt, Don Cristóbal.
TROCKÍJ	Egy ilyen életerős ember?
MERCADER	Ráadásul az indiánok leendő törzsfőnöke!
TROCKÍJ	(tisztelni kezdi) Vágják le arról a rúdról! Széket, vizet neki! (levágják, leültetik, megitatják)
MERCADER	Ő Suhanó Nyíl nagyfőnök elsőszülött fia: Kevély Szikla.
TROCKÍJ	Kérem, fordítsa, amit mondok, senor Bronstein! (csend) Nevem Cristóbal Colón, India alkirálya. Békét hoztunk néktek és megosztjuk veletek hitünket, az egy igaz Isten hitét.
MERCADER	(fordítja) Don Cristóbal azt kérdezi, hova rejtettétek a kincseket!!
SYLVIA	(mint Kevély Szikla) Hagyjátok el ősi földünket! Amíg nem jöttetek, ide béke honolt nálunk. Azóta mindenütt tűz, vér és halál pusztít ezen a tájon.
TROCKÍJ	Mit mond?
MERCADER	Sajnos... kétségtelen: beteg!
TROCKÍJ	De olyan tiszta a tekintete! Mit mondott?
MERCADER	Hogy ez az ő földjük, Don Cristóbal.
TROCKÍJ	Szegény ember! Mondja meg neki, hogy helytartómmá teszem meg!
MERCADER	Don Cristóbal azt mondja, hogy elevenen megnyúzat, ha nem mondod meg, hol az arany!
SYLVIA	Kárhozzatok el mind!! Átkozott legyen a csillag, amely utatokat mutatta felénk!! Zuhanjon tengerbe a szirt, amely fáklyaként fénylett felétek a ködben!! Haljatok tűzhalált, ahogyan a testvéreim!!
TROCKÍJ	Mit mond?
MERCADER	Sajnos... kétségtelen! Középsúlyos!
TROCKÍJ	De mit mondott?
MERCADER	Hogy otthon királya bebörtönözteti önt, Don Cristóbal.
TROCKÍJ	Ennyire?!
MERCADER	Még ennél is súlyosabb, Don Cristóbal! Azt mondta, önt is agyonverik majd, ahogy az ön emberei agyonverték a barátait, amikor ön hatalmon volt. És az ön gyerekei is elpusztulnak, ahogy az övéi is meghaltak.
(ez nyilván nem szerepel a darabban. Trockíj is Trockája is meglepődik, összenéznek)
TROCKÍJ	Megműtsük őt, senor Bronstein?
MERCADER	Nem halaszthatjuk tovább, Don Cristóbal.
TROCKÍJ	Van rá esély, hogy rátalálunk a gócra?
MERCADER	Mindnyájan Isten kezében vagyunk, Don Cristóbal.
TROCKÍJ	Kezdjük?
MERCADER	A fogával.
TROCKÁJA	(kezében fogóval) Húzhatom, Don Cristóbal?
TROCKÍJ	Senor Bronstein az orvos. Ő vezeti a műtétet, senor Alvarez.
MERCADER	Kemény Szikla! Hiszed-e a mi hitünk? Megosztod-e velünk őseid kincseit? Elismered-e, hogy az arany, amit indián testvéreid vérének kizsarolásával szereztek a törzsfőnökök, az mindenkié?!!
SYLVIA	Indul hozzád a lelkem, Nagy Szellem. Kevély Szikla lelke égbe, teste földbe száll.
TROCKÍJ	Mit mondott?
MERCADER	Hogy betegsége szörnyen gyötri, Don Cristóbal, kéri, hogy enyhítsünk fájdalmán.
SYLVIA	Húzhatom, senor Bronstein?
MERCADER	Mind a harminckettőt, Alvarez! Hogy esélye se maradjon a túlélésre... a méhállatkának! És ha mégsem a foga alatt lapul, lehúzzuk a körmét is! Mind a tizet! És ha ott sem találjuk meg, letépjük a lábáról is, hogy megmentsük ezt az indiánt! Hogy megmentsük, mert beteg! Mert beteg és ember!
MIND	(körbeállják, operálják)
MERCADER	(valójában Trockíjnak mondja) Tudod, Kevély Szikla, önpusztító fanatizmusodban van valami nemes, valami végzetesen impozáns. Elveszted magas beosztásod, elhagyni kényszerülsz hazádat, majd Európát. Gyermekeidet sorra elpusztítják és te csak harcolsz. Nem, ne áltasd magad azzal, hogy népedért, hitedért, te nem az ügyért, te a harc kedvéért harcolsz! Örökké, permanensen küzdesz, még ha rá is megy mindenkid, aki veled egyáltalán rokonságban, ismeretségben áll. De lehet-e egy nem forradalmi korban forradalmárnak lenni?! Lehet-e egy társadalmat tézisekből, ideológiákból és azok permanens bírálatából felépíteni? Építhet-e egyáltalán valaha is az, aki önmaga és világa örök pusztításával...
TROCKÍJ	Mi ez?!! (a szereplők abbahagyják a játékot)
MERCADER	“Bronstein búcsúja”, Trockíj elvtárs.
TROCKÍJ	De ilyen rész nincs az én drámámban, Mercader!!!
MERCADER	Szó szerint így hangzik, Trockíj elvtárs.
TROCKÍJ	Maga átírja az én drámámat?!!!
MERCADER	Ez nemcsak az ön drámája, Trockíj elvtárs!
TROCKÍJ	Már az előbb is észrevettük Natasámmal, hogy maga átírta a drámámat.
MERCADER	Ha ön nem tette meg...
TROCKÍJ	Mit merészel?!!!
MERCADER	Trockíj elvtárs! Ön negyvenöt éve, a cári Oroszországban...
TROCKÍJ	Nyikolájevben, Ukrajnában, Mercader elvtárs!!
MERCADER	....írt egy történelmi víziót. Ön akkor még nem tudhatta, de most már tudnia kellene, hogy mit ír.
TROCKÍJ	Későbbi sógorommal, Szokolovszkíjjal írtuk. Én csak a párbeszédeket csiszolgattam, a cselekményt valójában ő vázolta fel.
MERCADER	Az a baja önnek, Trockíj elvtárs, hogy ön az azóta eltelt évtizedekben is inkább csak a formai csiszolgatásokba mélyedt, ahelyett, hogy a cselekményét...
TROCKÍJ	Mercader!!! Ezt a hangot visszautasítom!
MERCADER	Bocsánatot kérek, Trockíj elvtárs! Engem megbíztak ezzel a munkával és én elvégzem.
TROCKÍJ	Úgy beszél, mint egy bérgyilkos!
MERCADER	Én nem pénzért csinálom. Elkötelezettségből. Megbíztak vele és én átírom a drámáját. A mi kettőnk drámáját. Ha már ön idáig, amíg tehette volna, nem változtatott a cselekményen, megváltoztatom én.
TROCKÍJ	(érzi, hogy vesztett. Játszanak tovább. Hírtelen) Hogy halad a műtét, senor Bronstein?
MERCADER	A szájában egyre kevesebb hely van már, ahol megbújhat a góc, Don Cristóbal.
TROCKÍJ	Félrebeszél még?
MERCADER	Már régen nem, Don Cristóbal.
TROCKÍJ	És gondolja, senor Bronstein, hogy ha visszanyeri eszméletét, akkor sem fog?
MERCADER	Toscanelli mester szerint elképzelhető, Don Cristóbal.
közben föllocsolták a kínzottat
TROCKÁJA	Vallani akar, Don Cristóbal!
I. TESTŐR	Gyónni!
II. TESTŐR	Vezekelni!
III. TESTŐR	Társulni!
TROCKÁJA	Bocsánatot kérni!
I. TESTŐR	Mindent jóvá tenni!
II. TESTŐR	Seregünkbe állni!
III. TESTŐR	Kincstárába elvezetni!
SYLVIA	(haldokolva) Vizet!
TROCKÍJ	Mit mond?
MERCADER	Nem egészen értem, én nem ezt a tájszólást beszélem, Don Cristóbal. De azt hiszem, az anyját hívatja.
TROCKÍJ	Hozzák ide az anyját!
MERCADER	Nem tehetjük. Az anyját átnevelő táborba vittük, Don Cristóbal!
TROCKÍJ	Akkor menjenek oda érte!
MERCADER	Nem tehetjük. A tábort fölgyújtottuk, Don Cristóbal.
TROCKÍJ	Akkor kérdezze meg még egyszer! Hátha azóta mást akar!
MERCADER	Ígérem neked, Kevély Szikla, én elmegyek a te családodhoz.... (Kevély Szikla meghal. Közben jönnek az indiánok, hozzák Suhanó Nyíl nagyfőnök “szobrát” egy gyaloghintón) ...igen... ígérem, elmegyek. Elmegyek és elébe állok a te asszonyodnak. És amikor ő meg akarná kérdezni, hogy mi történt veled, akkor én megelőzöm és magamtól fogom mondani... (mindkét tábor érdeklődően néz rá)... elmondom én mindenkinek, hadd tudja meg mindenki!! Elmondom én, hogy te álltad a kínokat!! (mindkét tábor ellenségesen néz rá) Fogadat összeszorítottad, körmödet a húsodba vájtad, de szótlanul tűrted a gyötrelmeket!! Üvöltöttél, de hang nélkül tetted, imádkoztál, hogy bűnös lelkednek megbocsásson a te Szellemed!! Elmondom én mindenkinek, hogy... hogy... hogy... (közben mindkét tábor tagjaira nézett)... indiánok merényletének estél áldozatul és mi már nem tudtunk segíteni rajtad! Don Cristóbal felhatalmazott rá, hogy bejelentsem: a Santa Maria hajótanácsa senor Kevély Sziklát...
TROCKÍJ	...Don Kevély Szikla ellentengernagyot saját halottjának tekinti, temetéséről később intézkedik. (az indiánokat most veszi észre) Kik ezek, senor Bronstein?
MERCADER	Ez Suhanó Nyíl nagyfőnök szobra, Don Cristóbal.
már idáig is behallatszott az ócska, karcolt lemezről hallgatott Marseilles zenéje, de a “Don Cristóbal” név elhangzása után már elviselhetetlenül hangos. Kivágja a biztosítékot, hirtelen csend és sötétség támad. A szereplők nem látják egymást, a közönség viszont látja őket
I. TESTŐR	Őrség!!
MIND	(tisztelegnek a sötétben) Jelentkezem, őrségparancsnok elvtárs!
I. TESTŐR	Trockíj elvtárs védelmére felsorakozni!
MIND	Értettem, őrségparancsnok elvtárs!
I. TESTŐR	Én pedig visszakapcsoltatom az áramot, Trockíj elvtárs. (elbotorkál)
tapogatva, botorkálva körbeállják Trockíjt úgy, hogy neki háttal állnak, egymás kezét fogva zárt kört alkotnak
TROCKÁJA	Mi történt, Lev drágám?
TROCKÍJ	Áramszünet, Natasám drágám.
TROCKÁJA	De hisz már úgy megerősítetted az őrséget, hogy ebbe az erődbe nem juthat be senki, Lev drágám!
TROCKÍJ	(tréfál, de nincs humorérzéke) Az ellenség köztünk van, Natasám drágám.
MIND	(hivatalból nevetnek) Ez jó! Hiába, Trockíj elvtárs a sötétben is feltalálja magát! (stb.)
TROCKÁJA	Csak nem azt akarod mondani...?!
TROCKÍJ	(tréfál) De! Már látom az újságok címlapját, Natasám drágám: Coxoacanban, 1940. augusztus 20-án Lev Davidovics Trockíj...”
TROCKÁJA	Ne!!
Közben a hídról lemászott Sylvia és Mercader csókolóznak
TROCKÍJ	Ugyanis Rodrigez csinálta az áramszünetet.
TROCKÁJA	A komornyik?!
TROCKÍJ	Nem! A komornyikunkat Ramireznek hívják, Natasám drágám. A kertészünket hívják Rodrigeznek!
TROCKÁJA	Gondolod, hogy bérgyilkos lenne?!
TROCKÍJ	Csak zenebolond. Ha tudja, hogy ébren vagyok, akkor mozgalmi dalokat hallgat... a Marseillest, az Internacionálét, mikor melyiket. Amikor viszont azt hiszi, hogy alszom, akkor Bessie Smitht. És Louis Amstrongot, Marlene Dietrichet, ilyeneket.
TROCKÁJA	De miért nincs áram, Lev drágám?
TROCKÍJ	Mert zárlatos a gramofonja, Natasám drágám!
TROCKÁJA	Te ezt honnan tudod, Lev drágám?
TROCKÍJ	Onnan, hogy keddenként, amikor Rodrigez elvtárs szabadnapos, együtt szoktunk zenét hallgatni, Natasám drágám.
TROCKÁJA	Az Internacionálét?
TROCKÍJ	Csak amíg Rodrigez elvtárs itthon van, Natasám drágám.
TROCKÁJA	És amikor nincs?
TROCKÍJ	Akkor Bessie Smitht. Amstrongot, Dietrichet hallgatok.
TROCKÁJA	Tudja, Mercader elvtárs, az uram olyankor éli a saját életét.
MERCADER	(már majdnem lefektette Sylviát) Csakugyan, Natalja Szedova?
TROCKÁJA	Persze nem csoda.
MERCADER	(Sylviára mondja) Dehogynem... csodás...
közben Trockíj megszökött a Testőrök gyűrűjéből. Elbotorkált a jelmezekig, sorra fölpróbálta azokat
TROCKÁJA	Tudja, Mercader elvtárs, Lev Davidovics a börtönben és a száműzetésben töltött évtizedek alatt megszokta, hogy állandóan besúgókkal van körülvéve. Ezért ő két életet él egyszerre. Az egyiket úgy, hogy azt majd jelentik róla, a másikat pedig a maga örömére. Megszokásból.
Mercader leveszi Sylviáról a blúzát
TROCKÁJA	De akaratán kívül is kettős énű ember az én uram. Az oroszok között: ukrán! Az ukránok közt zsidó! A zsidók közt kommunista! A kommunisták közt anarchista! Az anarchisták szerint pedig Sztálin ügynöke. Az ő egész élete számkivetés, kedves Mercader elvtárs. A világból és önmagából való kirekesztés.
Trockíj féllábú, félszemű kalóznak öltözött közben. Mercader már a szoknyát veszi le Sylviáról
MERCADER	Az önök(!) egész élete, Natalja Szedova.
TROCKÁJA	A mi egész életünk...
MERCADER	(letépi Sylvia bugyiját) Ön egy mártír!
SYLVIA ÉS TROCKÁJA EGYSZERRE	
Na de Mercader!!!
MERCADER	Bocsánat, Natalja Szedova. Azt akartam mondani: hős.
TROCKÁJA	Tudja, Mercader elvtárs, ha nem lennék kommunista, talán apácának álltam volna. Az apácák úgy tartják, hogy Krisztus a vőlegényük és örök életükre bezárkóznak vele egy kolostor falai közé. Távol élnek a világtól, minden földi cifraságtól és mégis boldogok. Ahogy én is. Csak az én Istenem a proletárforradalom. Az én zárdám Coyoacan. Az én bibliám a Tőke. Az én keresztem ötágú. Az én gyerekeim az aprószentek. Az én férjem a megfeszített Jézus. Én magam pedig csak egy kendő vagyok. A kendő, amellyel Veronika letörölte Jézus arcáról a verejtéket.
a végszóra felgyullad a villany. Mercader Sylvián fekszik, Trockíj éppen indián törzsfőnök tolldíszben, a Testőrök pedig kézenfogva, körbeállva őrzik a semmit. Mindenki hunyorog, zavarban van. Visszaáll a rend
TROCKÍJ	Helyes! Akkor megkoszorúzzuk! (a hajósok tisztelegnek, Cristóbal megkoszorúzza, a “szobor” feljajdul) Mi volt ez, senor Bronstein?
MERCADER	Alighanem ez mégsem Suhanó Nyíl szobra, hanem a sírhalma, Don Cristóbal.
TROCKÍJ	Helyes! Akkor kitűzzük rá a zászlónkat! (tisztelgés, keresztes zászlót szúr a “sírhalomba”, mire az feljajdul) Mi volt ez, senor Bronstein?!
MERCADER	Alighanem ez még sem Suhanó Nyíl sírhalma, hanem a múmiája, Don Cristóbal. (közben a háttérre kivetítik Lenin fényképét és a Lenin Mauzóleumot egy kis időre. Aztán bevillan egy-egy “múmia”: Brezsnyev, Jelcin, stb.)
TROCKÍJ	Helyes! Akkor megkoszorúzzuk a múmiáját! (tisztelgés, megkoszorúzza, a “múmia” feljajdul) Mi volt ez, senor Bronstein?
MERCADER	Alighanem ez még sem Suhanó Nyíl múmiája, hanem Suhanó Nyíl maga.
TROCKÍJ	Él még az idős harcos?!
MERCADER	Csak nem látszik rajta, Don Cristóbal. Vagy az alteregója.
TROCKÍJ	Hasonmása irányítja országát?!
MERCADER	Vagy a szelleme, Don Cristóbal.
TROCKÍJ	Helyes! Akkor aláírjuk vele a békeszerződést.
SYLVIA, MINT SUHANÓ NYÍL	
Hagyjátok el felperzselt földünket! Vigyétek magatokkal a kincseinket, de hagyjátok meg nekünk a földünket! (lányához, akit most Trockája játszik félmeztelenül) Nyíló Virág! Vezesd el az idegenek főnökét a kincsesbarlangunkhoz! A tengerparton álljatok meg pihenni! Adj neki egy kagylót, hogy lássa: mi megbocsátunk neki.
TROCKÁJA	(kacéran) Hazaküldöm őket a Nagy Szellem békéjével.
TROCKÍJ	Miről van szó, senor Bronstein?
MERCADER	Ha jól értettem, Suhanó Nyíl önt vejem-uramnak szólította és önnek adta lányát, Nyíló Virágot. Gratulálok, Don Cristóbal!
közben mindenki elszivárgott kettőjükön kívül, tenger morajlását halljuk. Trockíj hirtelen szerepet cserél és cseréltet. Félmeztelenre vetkőzik, hogy ő játszhassa Nyíló Virág szerepét, Trockája pedig felveszi Kolombusz kalapját. Trockíj kacéran leheveredik
TROCKÍJ	Régóta várlak már, Messzi Idegen. Veled álmodtam, veled ébredtem. Tudtam, éreztem, hogy eljössz értem, át a végtelen tengeren, amelyet még át nem szelt soha senki énértem.
TROCKÁJA	(tiszteleg) Engem pedig Cristóbal Colón alkirálynak!
TROCKÍJ	Gyere közelebb hozzám, Messzi Idegen!
TROCKÁJA	Köszönöm, jól. Bár huszonheten meghaltak skorbutban, de veszteség nélkül nincs hódítás, ugyebár.
TROCKÍJ	Hogy a lábad elé heveredhessek!
TROCKÁJA	Igen, de azt a négyet sárgaláz vitte el.
TROCKÍJ	Hogy a térded átölelhessem!
TROCKÁJA	Nem! A hajónaplóba azt írtam, hogy harcban estek el.
TROCKÍJ	Hogy a combodat megérinthessem!
TROCKÁJA	Így a zsoldjukat szétoszthatom a hajósok között.
TROCKÍJ	Nem jössz ide, Messzi Idegen?
TROCKÁJA	Engem? Szólítson úgy, ahogy édesanyám szokott.
TROCKÍJ	Nem kívánsz?!
TROCKÁJA	...Mon Cristofórónak!
TROCKÍJ	Csúnyának találsz?
TROCKÁJA	Nem, sajnos már nem él szegény.
TROCKÍJ	Formátlannak?
TROCKÁJA	Maláriában, szegény.
TROCKÍJ	Nem elég kihívónak?
TROCKÁJA	Nem, sajnos már apám se, szegény.
TROCKÍJ	Nem elég érzékinek?
TROCKÁJA	Leszúrták szegényt.
TROCKÍJ	Nem elég csábítónak?
TROCKÁJA	Na, de Nyíló Virág! Apám ellenálló volt, nem pedig útonálló, szegény.
TROCKÍJ	Vagy nem elég tartózkodónak?
TROCKÁJA	Nem. Én felfedező vagyok.
TROCKÍJ	Látom, a végtelen óceánt hamarabb meghódítod, mint a szívemet.
TROCKÁJA	Nem, nincs testvérem. Szegény szüleim akarták volna, de szegény anyám nem tudta kihordani az öcsémet, szegényt.
TROCKÍJ	Vagy apám haragjától féltesz engem?
TROCKÁJA	Igaza van! Lehet, hogy lány lett volna. Szegény.
TROCKÍJ	Vagy rangod tiltja, hogy a szívedbe zárj?
TROCKÁJA	Hogy én? Még mielőtt hajóskapitány lettem?
TROCKÍJ	Vagy hited miatt nem érdemelhetlek téged?
TROCKÁJA	Előbb papnak tanultam. Aztán spanyolul. Aztán a királyt szolgáltam, később az ellenkirályt. Többnyire földalatti munkás voltam.
TROCKÍJ	Nem maradhatok “így” tőled!
TROCKÁJA	Bányában?!!! Én?!!! Mi, hittérítők nem dolgozunk, kérem.
TROCKÍJ	Aszottan, fonnyadásra ítélve.
TROCKÁJA	Igen, de csak háromszor ültem.
TROCKÍJ	Fiút szülök neked, Messzi Idegen!
TROCKÁJA	Először a király csukatott le hat évre, de megszöktem.
TROCKÍJ	Mindjárt kettőt akarsz?
TROCKÁJA	Másodszor az ellenkirály. Azt a két évet viszont leültem.
TROCKÍJ	Hármat?
TROCKÁJA	Harmadszor megint a király, mert időközben visszaszerezte a trónt. Viszont a korábbi két börtönévemet semmissé nyilvánította!
TROCKÍJ	De ha meg sem érintesz, még egy lányod se lesz tőlem!
TROCKÁJA	Dehogy! Én következetes vagyok!!!
TROCKÍJ	És akit nálunk idegen hoz bajba, azt termeszhangyák gödrébe ássák.
TROCKÁJA	Mind a háromszor ugyanazért!!!
TROCKÍJ	Akit meg még bajba se hoznak, azt még meg is kövezik mifelénk.
TROCKÁJA	A mindenkori fennálló rend megdöbbentésére irányuló összeesküvés miatt.
TROCKÍJ	Akit pedig még meg sem köveznek, azt a szégyen öli meg minálunk.
TROCKÁJA	Valójában csak térítettem.
TROCKÍJ	Úgy hogy, ha visszamegyünk, én hírbe hozlak tégedet, Messzi Idegen!!!
TROCKÁJA	Elmondtam mindenkinek, hogy a Föld nem egy lapos tányér, hanem egy ... felfújt marhahólyag! (belelkesedik)
TROCKÍJ	Azt fogom hazudni mindenkinek, hogy elcsaltál engem egy bozótosba, ördögi szerekkel elkábítottál és tehetetlenségemet kihasználva orvul... orvul elmesélted nekem a hajóutadat!
TROCKÁJA	És ha a Föld gömbölyű, akkor új úton is eljuthatunk hozzátok!! Amiben senki nem tud megakadályozni bennünket!!
közben megjelenik Mercader, mint Bronstein. Kezében egy jégcsákány. Beszélget Sylviával, de ez nem zavarja meg Trockíjt és Trockáját.
MERCADER	(Sylviához) Trockíj egy bohóc!
SYLVIA	Pszt!
MERCADER	A színpad anarchiája. Bohóctréfát csinál a tragédiából ez a pojáca.
SYLVIA	Csitt!
TROCKÁJA	(hirtelen, mintha szerelemre lobbanna) Én nem tudtam, honnan is tudhattam volna, hogy te élsz, te vagy, és hogy ilyen gyönyörű vagy, és azt sem tudtam, hogy a hosszú és fáradságos reményekkel és gyötrelmekkel teli utazásunk végén, ahol éjszakák és nappalok hullámvasútján iramlott törékeny életünk, ahol szomjaztunk és fáztunk, éheztünk és napon perzselődtünk, ahol hittünk, de már aligha bízhattunk, csak vergődtünk már-már teljes kilátástalanságban a viharok és szélcsendek fogságában... (letérdel a “lányhoz”) ...én nem tudtam, hogyan is tudhattam volna... (melléfekszik, a “lány” beleremeg) ...hogy él itt egy lány... (simogatni kezdi) ...aki énrám vár ...(a “lány” vonaglik a kéjtől) ...aki engem akar, aki azt akarja hinni, amit én hiszek, aki tudni akarja, honnan jöttem!! Aki tudni akarja, miként jutottam el őhozzá!! (ölébe fekteti a “lányt”. Sliccéhez tartja mutatóujját) Látod, ez itt Hispánia!!!
MERCADER	(kezében kés) Ez őrült!
TROCKÁJA	Innen indultunk.
TROCKÍJ	Igen!!! Tégy magadévá, Messzi Idegen!!
TROCKÁJA	(lassan fordítja hátáról hasára a “lányt”, úgy hogy ujja végig a derekán, tomporán, sliccén maradjon) És ők azt hitték, hogy csak erre vezet út tehozzád, Nyíló Virág!! (a “lány” kéjeleg) De nem!!! (megállítja a “lány” fordítását, amikor ujjához ér a forgó szereplő slicce) Nem!!! (visszafelé fordítja, ujja ugyanott marad) Mert mi emerre indultunk!!!
MERCADER	Tébolyult állat!!
TROCKÁJA	Egy másik úton, ahol még senki se járt!! (fordítja)
MERCADER	Velem pedig egész úton kerestette az eltűnt hajóst és annak gyilkosát! Egész úton gyanakodtam, vádaskodtam, kutakodtam!!
TROCKÁJA	(visszafordítja a “lányt” úgy, hogy a slicce a végig fixen levő ujjához ér) És így is eljutottunk Indiába!!!
MERCADER	Haljak meg, ha nem, de megölöm!
TROCKÍJ	(pihegve) Asszonyoddá tettél, Messzi Idegen.
TROCKÁJA	Eljutottam hozzád, mert a Föld gömbölyű!!! (ráborul a “lányra”)
MERCADER	(lopakodva feléjük) Megölöm! (egyet lép, alkudozik magával) Meg fogom tenni! (lép egyet) Meg kell tennem! (lép egyet) Meg kellene ölni! Tébolyult szörnyeteg. (lép egyet) Félkegyelmű szegény. (lép egyet) Szerencsétlen, beteg ember. (odaért)
TROCKÁJA	Engem keres, senor Bronstein?
MERCADER	Bocsásson meg, Don Cristóbal, de indiánokat láttam erre settenkedni...
TROCKÁJA	Indiánokat? Ezen a földön?
MERCADER	Úgy látszik maradt belőlük egy-kettő.
TROCKÁJA	Éppen beavattam Nyíló Virágot...
MERCADER	Milyen tapintatlan vagyok, már megyek is, Don Cristóbal.
TROCKÁJA	...a mi tudományunkba, Toscanelli mester térelméletébe, senor Bronstein!
MERCADER	(vigyázzba áll) Jelentkezem!
TROCKÁJA	Még indulásunk másnapján megbíztam önt titkosszolgálatunk vezetésével.
MERCADER	Életem legnagyobb megbízatása, Don Cristóbal.
TROCKÁJA	Közöltem önnel, hogy egyik hajóstársunkat aznap éjjel meggyilkolták.
MERCADER	Egész utunkon őutána nyomoztam, Don Cristóbal.
TROCKÁJA	És?! Megtalálta az elveszett embert?!
MERCADER	Megtaláltam, Don Cristóbal.
TROCKÁJA	(rendkívül meglepődik, feláll) Azt akarja mondani...?
MERCADER	Heroikus magányomban végig őt kerestem, Don Cristóbal.
TROCKÁJA	Bizonyos benne, senor Bronstein?!!!
MERCADER	Különben nem állhatnék ön előtt, Don Cristóbal.
TROCKÁJA	És azért jött, hogy ezt jelentse?
MERCADER	Nem! Jelenteni jöttem, Don Cristóbal, de nem ezt.
TROCKÁJA	Hanem?
MERCADER	Don Cristóbal! Én, ahogy azt már mondtam önnek, jártam Indiában.
TROCKÁJA	Az apjával, lóháton, Kínán át!!
MERCADER	És eltöltöttem ott kétszer egy évet, Don Cristóbal.
TROCKÁJA	(érzi a rossz hírt, ingerült) Itt járt kétszer és most harmadszor is eljutott, az én hajómon ide!!!
MERCADER	És azt is mondtam, beszélem India népének nyelvét.
TROCKÁJA	Tolmácsolt is már többször nekem.
MERCADER	Viszont nincs tőlük se egy gyöngyfüzérem, se egy nádsípom, se egy csontfaragásom. Már nem tudnám elénekelni törzsi éneküket, nem tudnám eltáncolni rítustáncaikat. A csapdát sem tudnám már úgy hurkolni, ahogyan ők szokták és nem tudnám már elmondani a Minden Indiánok Imáját sem....
csend
	De bizonyos vagyok benne, hogy....
csend
	Don Cristóbal!
csend
	Ez nem India
csend
	Don Cristóbal! Én hiszem és tudom is, hogy Toscanelli mester térképe a létező legjobb térkép! És, hogy a Föld nem lapos, hanem gömbölyű!! És, hogy jó úton indultunk!! És helyes irányba hajóztunk... de... eltévedtünk, Don Cristóbal.
csend
	Eltévedtünk.

(Vége az I. felvonásnak)

II. felvonás
Trockíjra várnak. Mindenki kínosan feszeng beöltözve. Hosszú idő múlva Trockája kikiált neki
TROCKÁJA	Lev drágám! Mi már beöltöztünk!
csend
SYLVIA	Majd elfelejtettem. Pénzt hozott a postás délelőtt, Natalja Szedova.
TROCKÁJA	A szerzői jogdíjakat?
SYLVIA	Nem, azt még csütörtökön hozta. Ki is fizettem belőle a kertészt
TROCKÁJA	Helyes
SYLVIA	Ma a segélyt...
TROCKÁJA	Mi nem szorulunk segélyre, Ageloff kisasszony!
SYLVIA	Bocsánat. Németországból...
TROCKÁJA	Mi nem fogadunk el pénzt Németországból!
SYLVIA	A tiszteletdíj érkezett meg ma, Trockája elvtársnő.
TROCKÁJA	Az Internacionáléból?
SYLVIA	Biztos. Kifizettem a villa egész évi bérét, Natalja Szedova.
TROCKÁJA	Helyes. (kikiált) Miattunk folytathatjuk.
csend
	A testőröket kifizettük, Sylvia?
SYLVIA	Mind a tizenkettőt.
TROCKÁJA	A házvezetőnőt?
SYLVIA	Neki fizetésemelést is adtam.
TROCKÁJA	És a könyvelőt?
SYLVIA	Ő anélkül is jól megél belőlünk.
TROCKÁJA	Kérje be a pénztárkönyvet, Sylvia.
SYLVIA	Már át is néztük Ramónnal.
TROCKÁJA	Helyes. Majd próba után megmutatja. Bár, ha azt Mercader elvtárs is átnézte, akkor biztosan rendben van.
csend
	Miattunk folytathatjuk! (csend) Biztosan eszébe jutott valami apró adalék. Egy látszólag jelentéktelen részlet. Amikor beugrik neki, rögtön leírja.
MERCADER	Gondolom átjavítja a sutább részleteket. Főleg a Nyíló Virág kontra Kolombusz jelenetet. Az átment bohózatba.
TROCKÁJA	Dehogy, Mercader elvtárs! Látom rajta, hogy nagyon meg van elégedve a fordításával. De október végére be kell fejeznie új könyvét és még csak a közepén tart.
MERCADER	Miről szól a mű, Trockája elvtársnő?
TROCKÁJA	Az ördögről, Mercader elvtárs.
MERCADER	Mi, materialisták nem hiszünk a démonokban... haha...
TROCKÁJA	Mert maga még fiatal, Mercader elvtárs. Ennyi idős koromban még én sem hittem. Sőt! Még Lev Davidovics sem.
SYLVIA	Ramón!
MERCADER	Parancsolj velem, Sylviám!
SYLVIA	Lev Davidovics Sztálintól ír.
MERCADER	Sztálintól?!
SYLVIA	“Közelről.”
MERCADER	Sztálinról ilyen messziről is veszélyes írni, Sylviám.
SYLVIA	A címe az, te csacsi! Trockíj elvtárs készülő könyvének: “Joszif Sztálin közelről”. Szerintem ezért küldte rá májusban a bérgyilkosait. És ha Sztálin igaz kommunista lenne, akkor Hitlerre uszítaná a merénylőit, nem pedig Lev Davidovicsra.
TROCKÁJA	Sylvia! Hitler csupán a Szovjetunióra veszélyes és...
SYLVIA	És egész Európára!
TROCKÁJA	...a világra! De Trockíj magára Sztálinra.
SYLVIA	De miért, Natalja Szedova?
TROCKÁJA	Mert ismeri.
SYLVIA	Mit? A múltját? Viselt dolgait? Mit?
TROCKÁJA	A lényét. És... lehet, hogy csak bebeszélem magamnak, de egyre inkább úgy érzem, én nem Sztálin ellenségével élek együtt, hanem magával...
SYLVIA	Vele?!!
TROCKÁJA	Mind gyakrabban érzem úgy Sylvia. Lev pedig mintha nem velem élne, hanem minden gondolatában, álmában, rezzenésében vele volna. Mérhetetlen gyűlöletében... mintha hasonult volna vele?
SYLVIA	Ő volna a másik...
TROCKÁJA	Ilyet nem mondtam!!!
SYLVIA	De...
TROCKÁJA	Ne forgassa ki a szavaimat, Ageloff kisasszony!!!
MERCADER	(Sylvia védelmére kelve) Azt hiszem, nem csak Sztálin, de... de Trockíj elvtárs sem Hitlert tekinti a világ ellenségének. És ha egy zsidó kommunista nem tudja...
TROCKÁJA	Mercader!!!
MERCADER	Natalja Szedova! Én azt hiszem, nemcsak a házastársak kezdenek el hasonlítani egymásra a hosszú együttélés során, hanem az ellenségek is.
TROCKÁJA	Hogy meri maga az én uramat...
MERCADER	Ön hasonlította hozzá, Trockája elvtársnő! (bejön Trockíj. Torquemada köpenye van rajta, ami nagyon nagy rá) Úgy látszik, ebben az országban mindenki szereti az álarcosbált.
TROCKÍJ	(megsértődik) Álarcosbál?!
SYLVIA	(hazudik, hogy mentse a helyzetet) Siqueirosról beszélgettünk, Lev Davidovics.
MERCADER	Hogy őrnagyi egyenruhában jött, Trockíj elvtárs ellen.
TROCKÁJA	Ellened! A Vöröshadsereg főparancsnoka ellen, Lev drágám.
SYLVIA	De megfutamodtak, Lev Davidovics.
TROCKÍJ	Nem azt mondom, hogy a legújabb párizsi divat szerint szabták, de korhű! Nemde, Natasám?!
TROCKÁJA	Végül is, ha nem szorít, Lev drágám...
TROCKÍJ	Sportos!
csend
	Na jó! Lezser. (csend) Igen. Kicsit fogytam az utóbbi időben. De egy főinkvizítor ne fess legyen, hanem gonosz! Nemde, Natasám?!
TROCKÁJA	Elvégre ez csak próba, Lev drágám. Lényeg, hogy az ősbemutatón az igazi Torquemadára passzoljon a csuha, nemde, Mercadez elvtárs?
TROCKÍJ	Mercader, Natasám drágám!!! Az előbb már mondtam neked: elöl “r”, hátul “r”! Ramón Mercader!
MERCADER	Valóban, Natalja Szedova. Ez csak próba. De ezt a “csak”-ot én úgy értelmezem, hogy egy lehetőség...
SYLVIA	Ne fontoskodj állandóan, Ramón! Már elmondtad az előbb, hogy mielőtt elviszed a Comedia Mehikánába, Trockíj elvtárs módosíthatja a szövegrészeket.
MERCADER	Vagy akár a cselekményt is!
TROCKÍJ	(a jelmezéről beszél) Legyen őszinte, Mercader elvtárs! Milyennek találja?
MERCADER	Hát... tulajdonképpen... így hirtelen... nem is tudom...
TROCKÍJ	(nyakába akasztja a láncon függő feszületet) Tudja, mi a bajuk maguknak, kiforratlan kommunistáknak?! Hogy maguk, akárcsak a hívők, csak rabbikban, pópákban, püspökökben és más szentségekben képesek gondolkodni, ahelyett, hogy egymásban és saját magukban az örökké fejlődni tudó és akaró egyént, a minduntalan megújuló társadalom legkisebb sejtjét látnák. Aki nem tévedhetetlen! Aki hibáinak okulásából és mások építő jellegű kritikáiból fejleszti tovább önmagát, ami által az örökké mozgó világ, a permanensen lüktető forradalmiság létjogosultságot nyerhet és diadalmaskodhat!!
SYLVIA	(megelőzi Trockíjt) Máris lejegyzem, Lev Davidovics. (írja)
MERCADER	Önből áradnak a definíciók, Trockíj elvtárs!
TROCKÁJA	Egy kommunista örökké lángol, Mercader elvtárs. És aki ég, az nemcsak meleget... (megöleli férjét) ...de fényt is áraszt.
TROCKÍJ	(zavarát leplezve) Nos, Mercader?! Hogy tetszik?
MERCADER	Amihez nyúl, Trockíj elvtárs, az maga az anarchia. Az örökös szerepcseréivel folyamatosan és következetesen rombolja le a drámáját. Közben nem látja vagy még magának sem akarja beismerni, hogy műfajt tévesztett. Hiszi és mániákusan hirdeti is, hogy a maga Kolombusza egy útja tévesztett, komikus figura. Ezt a portrét alakítgatja, torzítja színházának felélesztésére, amivel bohózattá sorvasztja ezt a drámai víziót. Amelyre kamaszkorában ösztönösen ráérzett, de érett emberként sem képes átlépni sihedernyi árnyékát...
SYLVIA ÉS TROCKÁJA	De Mercader!!! (csend)
TROCKÍJ	Én a csuhámról kérdeztem, maga meg papol itt nekem a Kolombuszról.
MERCADER	Hogy hogy áll önnek Torquemada köpenye?
TROCKÍJ	Nos?
MERCADER	Nagy. (csend)
TROCKÁJA	Mercader elvtárs úgy érti, hogy a köpeny nem nagy rád, hanem másra szabták, Lev drágám!
SYLVIA	Inkább Ramón olyan nagydarab és róla vették a méretet, Lev Davidovics.
I. TESTŐR	Szerintem finom anyag... (megfogja) ...vászon!
II. TESTŐR	És a varrása is... (nézi) ...iparosmunka!
III. TESTŐR	És a színe! Olyan méltóságos!
TROCKÍJ	Nem tudom, Mercader elvtárs?! Folytathatjuk, vagy szeszélyeskedik... akarom mondani, egyénieskedik-e még társulatunk rovására?
MERCADER	(visszaszólna, de Sylvia leinti) Tehát! Torquemada kontra Cristóbal! (mindenki hallgatná a prédikációt. Nyüzsgés, várakozás Trockíj-Torquemada körül)
TROCKÍJ	Én nem arra kértem, hogy rendezze meg a jelenetet, csak azt kérdeztem: elkészült-e, Mercader elvtárs!
MERCADER	(mérges, Sylvia leinti) A rendelkezésére állok, Trockíj elvtárs.
TROCKÍJ	Helyes! (felemeli a feszületet, amitől az újból morajló tömeg elcsendesül. Hirtelen eszébe jut valami, leteszi a keresztet) Nem tudom, feltűnt-e nektek is, miféle szerencsében lehet részem, Natasám drágám. Megélhettem azt, amit Goethe. Betegágyában írta, hogy micsoda nagyszerű ajándék, ha ifjan elképzel valamit az ember, egész életén át érleli, majd élete végén megírhatja és örökül hagyhatja azt az utókornak.
MERCADER	Nem szeretem a Faustot, Trockíj elvtárs. Lebecsüli az elnyomott néposztályokat.
TROCKÍJ	Csak példálóztam. És nem is Goethével, csupán a helyzetével, amely ez esetben kísértetiesen hasonlít az enyémhez...
TROCKÁJA	Ugyan, Lev drágám!! Goethe nyolcvan éves volt, amikor befejezte.
TROCKÍJ	Igaz. Én pedig...
MERCADER	Ön pedig még ma befejezi, Trockíj elvtárs.
TROCKÍJ	(megijed) Hogyan, kérem?!!!
MERCADER	A drámánkat.
TROCKÍJ	Ja, úgy. Bocsásson meg, de a múltkori lövöldözés óta kicsit gyanakvóvá váltam. Voltaképpen annak hatására kezdtem el írni legújabb könyvemet, a “Joszif Sztálin közelről”-t. Vagy már korábban? De miről is kezdtem... (gondolkodik)
MERCADER	A szerencséjéről, Trockíj elvtárs.
TROCKÍJ	Ja! Hogy, milyen szerencse...
TROCKÁJA	Lev drágám!! Tudjuk! Hogy évtizedek után átírhatod...
TROCKÍJ	És én át is írom! A Torquemada-jelenetet kihúzom belőle. (csend)
TROCKÁJA	Kihúzod?!!
TROCKÍJ	Egyetlen tollvonással, Natasám drágám.
MERCADER	Épp a Torquemadát?!!
TROCKÍJ	Csak úgy nyekken.
TROCKÁJA	De hisz... az a motorja!
MERCADER	Az gerjeszti az egész cselekményt!
TROCKÁJA	Az idegenek kiűzetésének törvénybefoglalása!
MERCADER	És annak kihirdetése!
TROCKÍJ	Ne szépítsetek!! 1492-ben elüldözték a zsidókat! Idegeneket... lári-fári! A zsidókat!! A törvény csak pecsét a papírosra! A gyűlölet, az igazi törvény! Az teremti meg utólag az ideológiát is. És a törvényt is. A gyűlölet! Torquemada csak végrehajtója, nem pedig teoretikusa a zsidótörvénynek! (témát vált) Furcsa, de az ellenségeim engem is teoretikusként kicsinyítenek. Pedig arról van szó csupán, hogy kétféleképpen lehet szolgálni egy ügyet. Az egyik ember végrehajtó típus. Mint például Trockíj volt... nem! Nem én, hanem a börtönőröm, akitől későbbi nevemet kölcsönöztem. Tudod, Natasám, drágám, aki olyan szörnyű nagy pofonokat szokott adni reggelente. A másik! A másik típus pedig olyan, mint... például... én. Aki a végrehajtók cselekedeteinek megteremti a gondolati létjogosultságot... Na, a lényeg: Torquemada jelenete elmarad.
MERCADER	És... ha köpeny nélkül játszaná el, Trockíj elvtárs?
TROCKÍJ	Igazán nem ragaszkodom a szerephez.
TROCKÁJA	Lev drágám!
TROCKÍJ	Igen.
TROCKÁJA	Kérlek, játssz egy neked való szerepet... nem, mintha nem tudnád bármelyiket megformálni!
TROCKÍJ	(megsértődik) Hogy érted azt, hogy egy nekem való...?!
MERCADER	(hogy a vitát ezzel lezárja) Bizalmas ügyben hívattam, senor Bronstein.
TROCKÍJ	(csend, vált) Végtelenül lekötelez, Don Cristóbal.
MERCADER	Még indulásunk előtt felvetődött bennem a gondolat, hogy megalakítom titkosszolgálatunkat, de attól féltem, hogy annak megszervezése nem a biztonságunkat, hanem gyanakvásunkat erősítené. Az élet, pontosabban: a halál azonban bebizonyította, hogy az elhárítást mégiscsak meg kell szerveznünk.
TROCKÍJ	Csak helyeselni tudom a döntését, Don Cristóbal. Jobb félni, mint megijedni.
MERCADER	(nem érti, gyanakszik)
TROCKÍJ	Csak egy közmondás...
MERCADER	Önt bízom meg a vezetésével.
TROCKÍJ	A Föld gömbölyű, Don Cristóbal!
MERCADER	Az éjjel ugyanis eltűnt egy hajósom.
TROCKÍJ	Nyilván vízbelökték, Don Cristóbal!
MERCADER	De az őrség állítja, hogy nem esett senki a tengerbe.
TROCKÍJ	Akkor a hajón kell lennie, Don Cristóbal!
MERCADER	És a gyilkosnak is.
TROCKÍJ	Az ellenség köztünk van, Don Cristóbal!
MERCADER	Senor Bronstein! Kutasson át minden zugot! Hallgasson ki minden beszélgetést! Figyeljen meg minden hajóst! Keresse meg az eltűnt embert!! Ha őt megtalálja, jelentse!! De ez ügyben többet ne értekezzünk, csak, ha megtalálta!!
TROCKÍJ	Meg fogom keresni, Don Cristóbal. Esküszöm, hogy előkerítem!!!
mindenki teszi a dolgát a hajón. Trockíj-Bronstein is. Járja a fedélzetet és minden alá benéz. Minden és mindenki gyanús a számára, ezért ebben a jelenetben sokat improvizálhat a Trockíjt formáló színész
SYLVIA, MINT ALVAREZ	Gomez! (Trockíj a közelébe megy, figyel)
MERCADER, MINT GOMEZ GYÖNGYHALÁSZ
A Föld gömbölyű, senor Alvarez!
SYLVIA	Lementél a tengerfenékre?
MERCADER	Még amikor mind aludtak, senor Alvarez.
SYLVIA	Nem látott senki lemerülni?
MERCADER	Leitattam az őrséget, senor Alvarez.
SYLVIA	És sikerrel jártál?
MERCADER	Kétszer is, senor Alvarez.
SYLVIA	És visszafelé?
MERCADER	Már ébredeztek, senor Alvarez.
SYLVIA	De nem láttak meg?
MERCADER	Senki...
SYLVIA	Biztos?
MERCADER	Garcia éppen nyújtózkodott a hajókorláton, de adtam neki belőle, úgyhogy nem fog beszélni, senor Alvarez.
TROCKÍJ	(feljegyzi) Garcia, mint tanú!
SYLVIA	Te mennyit kérsz?
MERCADER	Tíz százalékot, senor Alvarez.
SYLVIA	Kicsit sokért hallgatsz, Gomez!
MERCADER	Ennyit természetben, hogy jóllakjam, senor Alvarez. A másik tizet pedig aranyban, hogy hallgassak.
SYLVIA	(pénz vesz elő) Kufár vagy, Gomez.
MERCADER	Bérhalász, senor Alvarez.
SYLVIA	(kifizeti) Aztán el ne járjon a szád!
MERCADER	Hiszen most tömtük be, senor Alvarez.
SYLVIA	Ha ezt Don Cristóbal megtudná...
MERCADER	Mindkettőnket elítélnének. Bár...
SYLVIA	Akkor...?
MERCADER	Én letagadnám.
SYLVIA	Én meg rádfognám! Na, ide az árut! (átveszi)
TROCKÍJ	(pisztollyal a kezében) A Hajótanács nevében!
SYLVIA	Mária-Magdaléna.
TROCKÍJ	Figyelmeztetlek, hogy minden szót felhasználhatok ellened! (írja) Mária és Magdaléna. (Mercader a tengerbe ugrik) Hát így állunk.
SYLVIA	Mit keresel te itt, Bronstein?!
TROCKÍJ	Azt hiszem, megtaláltam. Na de most én kérdezek. Mit főztetek ki a gyöngyhalász Gomezzel?
SYLVIA	Még semmit, de...
TROCKÍJ	De bevallod?
SYLVIA	Hiszen együtt szoktunk ebédelni, Bronstein!
TROCKÍJ	A főztödet még szóba sem hoztam. Mi van ebben a zsákban?
SYLVIA	(helyesbít) Szákban! Szák!
TROCKÍJ	Mi van benne?
SYLVIA	Kagylók.
TROCKÍJ	És még?
SYLVIA	Csigák.
TROCKÍJ	(undorodik) Más nincs?
SYLVIA	Polipok. Medúzák, hínárok, algák.
TROCKÍJ	Tudod jól, hogy mit keresek, Alvarez!
SYLVIA	Tudom. (derűvel) Mindig odavoltál a cápauszonyért! Van!
TROCKÍJ	A cápát már elfogtam, Alvarez. Csak még az áldozatát nem. De azt hiszem, azt is megtaláltam!! (kikapja a kezéből) Megvagy!!
SYLVIA	De hát mit adok a hajósoknak ebédre, ha te...?
TROCKÍJ	Az elvetemültség tetőfoka. Megöli, majd társaival megeteti áldozatát.
SYLVIA	Miért, Bronstein? Neked nem szokott ízleni?
TROCKÍJ	Szokott...? Ízleni...?
SYLVIA	Az ebéd. Például a tegnapi: Velő Abd al-Malik Omajjad módra.
TROCKÍJ	Te mindennap belőle főzöd az ebédet?!!
SYLVIA	Hogy elejét vegyem a zendülésnek.
TROCKÍJ	Te a vízihullából etetsz bennünket?!
SYLVIA	Élve mégsem tálalhatom.
TROCKÍJ	(belenéz a szákba) Mi ez?!!
SYLVIA	A mai ebédnek való.
TROCKÍJ	Hernyópörkölt lesz ebédre?!!
SYLVIA	Kagyló Abd al-Malik módra. Ma így hívom.
TROCKÍJ	(irtózik, visszaadja) Te! Alvarez!
SYLVIA	Mondjad, Bronstein!
TROCKÍJ	Ebben tényleg kagylók vannak?
SYLVIA	Meg csigák, meg...
TROCKÍJ	(leinti, ne folytassa) Kellett nekem rájönnöm.
SYLVIA	Ha kérdezted volna, neked megmondom.
TROCKÍJ	Rendes vagy, Alvarez. Már azt hittem, emberhúst főzöl...
SYLVIA	A barátom vagy, Bronstein.
TROCKÍJ	Jó hallani, Alvarez. Egyáltalán! Veled jó beszélgetni. És látom, mások is szeretnek társalogni veled.
SYLVIA	Én is ezt vettem észre. Hogy, amíg hajóács voltam, bizalmatlanabbak voltak velem a fiúk. De amint Don Cristóbal kinevezett élelmezési tengernagynak, kinyíltak előttem az emberek.
TROCKÍJ	A gyöngyhalász Gomez is?
SYLVIA	Ő volt az első.
TROCKÍJ	Nos, nem mintha foglalkoztatna, csak úgy megkérdezem, hogy mit mondott rólam Gomez?
SYLVIA	Gomez?
TROCKÍJ	Persze nem érdekel különösebben.
SYLVIA	Fogadást ajánlott nekem.
TROCKÍJ	Gomeznek van pénze?
SYLVIA	Inkább csak biztosra ment. Mert azt mondta: fogadjunk, senor Alvarez, hogy senor Bronstein meg fogja kérdezni öntől, mit mondtam róla.
TROCKÍJ	(felháborodik, de leplezi) Erre te?
SYLVIA	Én mondtam, hogy téged nem foglalkoztatnak a pletykák.
TROCKÍJ	Helyes! Erre ő?
SYLVIA	Azt mondta, legyen egy flaska bor a tét!
TROCKÍJ	Mire te?
SYLVIA	Visszautasítottam.
TROCKÍJ	Helyes!
SYLVIA	Snapszot iszom, szagát se bírom a bornak.
TROCKÍJ	Talán kicsit kemény voltál hozzá. De igazad volt. (improvizál. Kutakodik, embert, hajót, mindent vizsgál. Közben ellopja Alvarez deszkaszelencéjét, amit feszeget, de nem tud kinyitni. Ezt az improvizációs részt az ifjú Trockíj a Comedia del Artéból ismerheti. Észreveszi, amikor az I. és a II. Testőr egy ágyút akarnak a tengerbe lökni)
TROCKÍJ	A Hajótanács nevében!
I. ÉS II. TESTŐR	A Föld gömbölyű, senor Bronstein!
TROCKÍJ	Amíg vád alatt álltok...
I. TESTŐR	(felnéz, hogy mi alatt áll?)
TROCKÍJ	...nem használhatjátok jelképeinket.
I. TESTŐR	És meg sem szólíthatjuk önt, senor Bronstein!
TROCKÍJ	És csak a kérdéseimre felelhettek!
I. TESTŐR	Mi csak Don Cristóbal kérdéseire felelhetünk, mivel személyes parancsát teljesítjük.
TROCKÍJ	Szabotázs bagázs! Tagadjátok-e, hogy önvédelmi ágyúnkat akartátok a tengerbe dobni?
I. TESTŐR	Don Cristóbal személyes parancsára!
TROCKÍJ	Tagadjátok-e, hogy Don Cristóbalt felbujtónak neveztétek?
I. TESTŐR	(válaszolna, de elbizonytalanodik. A II. Testőrhöz szól) Te!
II. TESTŐR	Na.
III. TESTŐR	Szólalj már meg te is!
MERCADER	(jön) Mi folyik ott?
TROCKÍJ	Szabotázs, Don Cristóbal! Ez a két ügynök önvédelmi ágyúnkat akarta a tengerbe lökni, hogy ezzel is gyengítse védelmi képességünket! És!!
MERCADER	És?
TROCKÍJ	(fél kimondani) Megrágalmazták önt, Don Cristóbal!
MERCADER	(int a Testőröknek, azok elmennek) Senor Bronstein. Ha ön lenne a Santa Maria kapitánya...
TROCKÍJ	(elpirul, elutasítja) Ugyan...
MERCADER	Mondom: ha! Akkor ön mit cipelne magával a hosszú útra? Ágyút, vagy lisztet?
TROCKÍJ	Lisztet, Don Cristóbal!
MERCADER	Mert?
TROCKÍJ	Mert a zendülést azzal... igaz, nem csak azzal...
MERCADER	Vagyis?
TROCKÍJ	Mindkettőt, Don Cristóbal.
MERCADER	És mi mit hoztunk?
TROCKÍJ	Ágyút, Don Cristóbal.
MERCADER	Úgy van, senor Bronstein! Mindkettőt!! És mért hoztunk ágyút is és lisztet is?
TROCKÍJ	Hát...
MERCADER	Úgy van, senor Bronstein! Hogy hagyjunk magunknak választási lehetőséget! És mi mit választottunk?!
TROCKÍJ	Hát... mi...
MERCADER	Úgy van, senor Bronstein! Mi az ágyúkat dobjuk a tengerbe, hogy könnyítsünk a hajón. Képzelje csak el, ha élelemmel lenne tele a Santa Maria!
TROCKÍJ	Való igaz, Don Cristóbal, nem könnyű elképzelni.
MERCADER	Ugye! Nem lenne választási lehetőségünk. Most viszont van. Érti már, senor Bronstein?!
TROCKÍJ	(nem érti) Hogyne... Don Cristóbal. Akkor a liszt és a liszt között kellene választanunk, most pedig az ágyú és az ágyú között... aha... értem. Hiába. A Toscanelli féle tudományelmélet a legkorszerűbb, Don Cristóbal.
amint elmegy Mercader, jön Sylvia
SYLVIA	Köszönöm, Bronstein. Hogy nem adtál föl.
TROCKÍJ	Ugyan, Alvarez. Csak nem fogjuk egymást jelentgetni!
SYLVIA	Rendes fickó vagy, de tényleg. Ha megtudnák, mit esznek!
TROCKÍJ	Ne hálálkodj. Inkább... elvégre mégiscsak bognár és hajóács voltál, mielőtt tengernagy lettél... inkább segíts kinyitni a ládikámat. (átadja)
SYLVIA	Te! Bronstein! Nem az én szelencém ez?!
TROCKÍJ	Csak hasonlít. Hiszen mindnyájunknak adtak ilyen egyenládát!
SYLVIA	De a sarka. Ahogy le van verődve.
TROCKÍJ	Ugyan. Akkor nem pont hozzád vinném.
SYLVIA	Az igaz.
TROCKÍJ	Na? Segítesz?
SYLVIA	Hát persze. De mért nem nyitod ki a kulcsoddal?
TROCKÍJ	Mert elvesztettem.
SYLVIA	Elvesztetted a szelencéd kulcsát?
TROCKÍJ	A tegnapi viharban!
SYLVIA	És mi van benne?
TROCKÍJ	Hogy mi? Miért? Te mit tartanál benne, Alvarez?
SYLVIA	Én a naplómat. A feljegyzéseimet és a leveleimet. És te?
TROCKÍJ	Én?
SYLVIA	Mit, Bronstein?
TROCKÍJ	Én... én a pótkulcsot!
SYLVIA	(fog egy ácskapcsot, hogy felfeszítse, majd megtorpan) Te! Bronstein!
TROCKÍJ	Na!
SYLVIA	Ha! Ha én felfeszítem a szelencédet...
TROCKÍJ	Igen...
SYLVIA	Hogy te ki tudjad venni belőle a pótkulcsot... hogy azzal aztán tudjad zárni újra... akkor...
TROCKÍJ	Akkor?
SYLVIA	Akkor a zár felszakad. És akkor ezt többé már nem tudod bezárni. És akkor arra a pótkulcsra sem lesz szükség többé. És a ládát se használ...
TROCKÍJ	(hivatalosan) Senor Alvarez!
SYLVIA	A Föld gömbölyű, senor Bronstein!
TROCKÍJ	Leadta már a napi jelentését a mai ebédkimutatásról?!
SYLVIA	Jelentem, éppen most készülök megírni, senor Bronstein!
TROCKÍJ	És a tegnapit?
SYLVIA	Azonnal megírom az egész hetit, senor Bronstein! (elmegy)
TROCKÍJ	(feszegeti az ácskapoccsal) Majd a naplójából kiderül, hogy ő volt-e! (széttörik a láda. Kiesik belőle. Felveszi, felemeli, nézi) Alvarez, pótkulcsa...
improvizál, majd felmászik az árbocra és számolni kezd
TROCKÍJ	(a sziklák felé, hogy visszhangozzon) Kilencvenkilencen indultunk.
VISSZHANG	Kilencvenkilencen indultunk.
TROCKÍJ	...de huszonheten meghaltak skorbutban...
VISSZHANG	...de huszonheten meghaltak skorbutban...
TROCKÍJ	...négyen pedig sárgalázban.
VISSZHANG	...négyen pedig sárgalázban.
TROCKÍJ	Hatvannyolcan értünk tehát a partra.
VISSZHANG	Hatvannyolcan értünk tehát a partra.
TROCKÍJ	De nem is!
VISSZHANG	De nem is!
TROCKÍJ	Hiszen egy hajós eltűnt még az induláskor.
VISSZHANG	Hiszen egy hajós eltűnt még az induláskor.
TROCKÍJ	Akkor az hatvanhét.
VISSZHANG	Akkor az hatvanhét.
TROCKÍJ	Ebből én, az hatvanhat.
VISSZHANG	Ebből én, az hatvanhat.
TROCKÍJ	Ebből Don Cristóbal, az hatvanöt.
VISSZHANG	Ebből Don Cristóbal, az hatvanöt.
TROCKÍJ	Ebből Alvarez, az hatvannégy.
VISSZHANG	Ebből Alvarez, az hatvannégy.
TROCKÍJ	Ebből Don Cristóbal tizenkét testőre, az ötvenkettő.
VISSZHANG	Ebből Don Cristóbal tizenkét testőre, az ötvenkettő.
TROCKÍJ	Ebből Alvarez harminc átnevelőtisztje, az huszonkettő.
VISSZHANG	Ebből Alvarez harminc átnevelőtisztje, az huszonkettő.
TROCKÍJ	Ebből az őrség huszonkét tagja, az... Natasa!!! (lecsúszik az árbocról, felborítja a jelenetet) Natasám drágám!!
TROCKÁJA	Megtaláltad végre, Lev drágám?!! Akit egész utadon kerestél?!
TROCKÍJ	Megtaláltam!! Ez az adalék még hiányzott hozzá, de eszembe jutott! (indul kifelé) Megyek!! Hamar lejegyzem!! (kimegy)
TROCKÁJA	Mi jutott eszedbe, Lev drágám?!
TROCKÍJ	(kintről kiáltja) Hogy kirabolt egy postakocsit!
TROCKÁJA	Mi?!
TROCKÍJ	Egy postakocsit! Tudod! Ő!!
TROCKÁJA	(elkomorul) Ja! Ő. Sztálin. (eszébe jut) De a zsákmányt a párt pénztárába fizette be!
TROCKÍJ	Kilencvenkét rubelt, Natasám drágám! Kilencvenkettőt!! De a korabeli újságok megírták, hogy a tettes százhárom rubelt zsákmányolt!! Százhármat!!! Százhármat!!! Elsikkasztott tizenegy rubelt!!! Tizenegy rubelt...!!!
TROCKÁJA	(sajnálja férjét, rázza a fejét. Aztán hirtelen felugrik és ő is felmászik az árbocra. Most ő játssza Bronsteint)
TROCKÁJA	Kilencvenkilencen indultunk.
VISSZHANG	Kilencvenkilencen indultunk.
TROCKÁJA	...de huszonheten meghaltak skorbutban...
VISSZHANG	...de huszonheten meghaltak skorbutban...
TROCKÁJA	...négyen pedig sárgalázban.
VISSZHANG	...négyen pedig sárgalázban.
TROCKÁJA	Hatvannyolcan értünk tehát a partra.
VISSZHANG	Hatvannyolcan értünk tehát a partra.
TROCKÁJA	De nem is!
VISSZHANG	De nem is!
TROCKÁJA	Hiszen egy hajós eltűnt még az induláskor.
VISSZHANG	Hiszen egy hajós eltűnt még az induláskor.
TROCKÁJA	Akkor az hatvanhét.
VISSZHANG	Akkor az hatvanhét.
TROCKÁJA	Ebből az őrség huszonhárom tagja, az negyvennégy.
VISSZHANG	Ebből az őrség huszonhárom tagja, az negyvennégy.
TROCKÁJA	Ebből Alvarez harminc átnevelőtisztje, az tizennégy.
VISSZHANG	Ebből Alvarez harminc átnevelőtisztje, az tizennégy.
TROCKÁJA	Ebből Don Cristóbal tizenkét testőre, az kettő.
VISSZHANG	Ebből Don Cristóbal tizenkét testőre, az kettő.
TROCKÁJA	Ebből Alvarez, az egy.
VISSZHANG	Ebből Alvarez, az egy.
TROCKÁJA	Ebből Don Cristóbal, az...
VISSZHANG	Ebből Don Cristóbal, az ...
TROCKÁJA	Az ...!
VISSZHANG	Az ...!
TROCKÁJA	Az ...!!
VISSZHANG	Az ...!!
TROCKÁJA	Ember!!
VISSZHANG	Ember!!
TROCKÁJA	Hol vagy?!!
VISSZHANG	Hol vagy?!!
TROCKÁJA	Ki vagy?!!
VISSZHANG	Ki vagy?!!
TROCKÁJA	Téged kereslek!!
VISSZHANG	Téged kereslek!!
TROCKÁJA	Utánad kutatok!!
VISSZHANG	Utánad kutatok!!
TROCKÁJA	Ember!!
VISSZHANG	Ember!!
TROCKÁJA	Ember!!
VISSZHANG	Ember!!
TROCKÁJA	(rádöbben, hogy önmagát kereste. Halkan) Testvér...
VISSZHANG	(hallgat)
TROCKÁJA	Megvagy.
VISSZHANG	(hallgat)
TROCKÁJA	Bronstein!!!
VISSZHANG	(hallgat)
TROCKÁJA	Megtaláltalak!!!
VISSZHANG	(hallgat)
TROCKÁJA	Bronstein!!!
a Testőrök, Sylvia és Mercader megtapsolják az árbocról leereszkedő Trockáját. Előbb Sylvia, majd Mercader is megöleli gratuláció közben. Trockíj berohan, féltékeny felesége sikerére is, és mint férfi is
TROCKÍJ	Natasám!!
TROCKÁJA	(elengedi Mercadert) Leírtad, Lev drágám?
TROCKÍJ	Mióta van itt ez a... mióta próbálsz te ezzel a ..., Natasám drágám?
TROCKÁJA	Egy félórával a kezdés után jöttél, Lev drágám.
TROCKÍJ	(Mercaderre néz) És hányadik közös próbátok ez?
TROCKÁJA 	Az első, Lev drágám.
                  EGYSZERRE:
MERCADER	(sejtelmesen) Az utolsó, Trockíj elvtárs.
TROCKÍJ	(a feleségéhez) Nem szeretem, ha nélkülem próbáltok, Natasám drágám.
TROCKÁJA	Igazad van, Lev drágám. Megvárhattunk volna vele.
TROCKÍJ	Egyébként hiába véded te is!
TROCKÁJA	Kicsodát, Lev drágám?!
TROCKÍJ	Jól emlékszem rá! Kilencvenkét rubelt fizetett be a Bolsevik Segélypénztárba. De százhármat rabolt!! Százhármat, Natasám drágám!
ki-ki teszi újra a dolgát. Kormányoznak, ácsolnak, takarítanak, őrködnek, halásznak, vitorlát húznak le-fel, stb. Elég mozgalmas a háttérjelenet. Középen egy felfordított dézsa
MERCADER	Már korábban is akartam kérdezni, senor Bronstein, hogy ismeri-e a Lavór-elméletet?
TROCKÍJ	Cirkuszi mutatványok bevált műsorszáma, Don Cristóbal. Beültetnek egy bohócot egy lefordított dézsába, lenyomják a víz alá, majd tíz Mi atyánk múlva fölengedik és kész a hatás. A kádban rekedt levegő megóvja a benne kuporgót a fulladástól. Csak mélyre nem szabad ereszteni a kádat, mert felborul a felhajtóerőtől. A dézsabohócok korán is halnak mind.
MERCADER	Nagyon sajnálatosnak tartom, senor Bronstein, hogy Toscanelli mester tudományos axiómájáról önnek a barcelonai mutatványosok jutnak az eszébe!
TROCKÍJ	A Föld gömbölyű, Don Cristóbal!
MERCADER	Tudom, hogy már önnek is eszébe jutott, félre ne értse, nem saját ötletemként akarok előhozakodni vele, de támogatom a tervét, senor Bronstein.
TROCKÍJ	(ilyen terve nem volt) A tervemet... Don Cristóbal?
MERCADER	Hogy hazaindulásunk előtt gyűjtsünk mintákat. Kőzeteket, növényi és állati maradványokat a tenger fenekéről. Ezeket aztán otthon összehasonlíthatjuk majd azokkal, amelyeket önök hoztak az apjával Kínán át.
TROCKÍJ	Azonnal leküldöm a Gyöngyhalász Gomezt, Don Cristóbal. (kiáltana neki fel az árbocra)
MERCADER	Nagyon sajnálatosnak tartom, senor Bronstein, hogy a Toscanelli - féle hidrológia kutatás elméletét egy pondró-halásszal akarja megvalósíttatni. Arról nem is beszélve, hogy senor Gomez nem tagja a Hajótanácsnak, így hát gyűjteményét nem is tekinthetnénk hitelesnek.
TROCKÍJ	Alvarez!! Igen, őt leengedjük, Don Cristóbal.
MERCADER	Helyes, senor Bronstein. Ugye... senor Alvarez példás családi életet él. Tudja, mielőtt hőst csinálunk belőle, körül kell járni a múltját, hogy irigyeinknek ne hagyjunk támadási felületet.
TROCKÍJ	Harmonikus házasságban él Juanitával, Don Cristóbal! Igaz, ugyanilyen kiegyensúlyozott volt Pilárral, Carmennel és Evitával is a házasélete... valóban... talán küldjünk mást.
MERCADER	És ön, senor Bronstein?!
TROCKÍJ	(megijed) Éppen kérni akartam, Don Cristóbal! Bár, sajnálatos módon klausztrofóbiában szenvedek, úgyhogy én, mint orvos nem javasolhatom magamat.
MERCADER	Üljön bele senor Bronstein!
TROCKÍJ	Egy káposztásdézsába?
MERCADER	Előbb fordítsa fel!
TROCKÍJ	(felfordítja) Üljek bele?
MERCADER	Most még csak így, szájával fölfelé!
TROCKÍJ	(belemászik, fél) Jó kád. Tölgy!
MERCADER	Milyen érzés, senor Bronstein?
TROCKÍJ	Sajátságos, Don Cristóbal. De megtudhatnám, mit kíván tőlem?
MERCADER	(körbejárja, kopogtatja a dézsát) Egyik-másik hajósomat meggyötörte az út. A skorbut, a sárgaláz... de hisz tudja... Azt akarom, senor Bronstein, hogy nyugtassa meg őket.
TROCKÍJ	(ki akar szállni, de Mercader tekintetével visszaparancsolja)
MERCADER	Nyugtassa meg a kétkedőket, hogy célbaértünk! Meséljen nekik gyerekkori indiai élményeiről! Valami színes történetet Suhanó Nyíl nagyfőnökről. Amikor még pusztakézzel taglózta le a bivalyokat. Kötél nélkül kúszott a szirtre és hátulról cserkészte be a pumát. Meséljen róla bármit! Az se baj, ha igaz.
TROCKÍJ	Bocsásson meg, Don Cristóbal, de...
MERCADER	Valami anekdotát a mesés kincsekről!
TROCKÍJ	Nem tehetem, Don Cristóbal.
MERCADER	Ez sokkal személyesebb és megnyugtatóbb volna, mintha nyálkás csigák, kúszó férgek, otromba kavicsok bizonyítanák ittjártunkat.
TROCKÍJ	Nem tudom, hogy hinnének-e nekem, Don Cristóbal.
csend
MERCADER	Tegye meg, Bronstein!
TROCKÍJ	Nem hiszem, hogy meghallgatnának, Don Cristóbal.
MERCADER	A királyért, Kasztíliai Izabelláért és Aragón Ferdinándért!
TROCKÍJ	(hallgat)
MERCADER	A hajóstársaiért!
TROCKÍJ	(hallgat)
MERCADER	A családja kedvéért!! (csend) A gyerekeiért, senor Bronstein!!
TROCKÍJ	(őszintén, önváddal, körben Trockája, aki eddig takarította matrózként a hajót, őszintén, halkan sírni kezd) Nekem nincsenek gyerekeim.
MERCADER	Hát Nyina?
TROCKÍJ	Akár a krimi rózsa. Olyan volt. Nyinámat tuberkulózisban vesztettem el. Elintéztem a gyógykezelését, csak nem kapott vízumot, amiért az apja vagyok. Huszonhat éves volt... de én írtam neki. A GPU visszatartotta a leveleimet, de én írtam neki. És ő tudta, hogy én írok neki, még ha nem is kapta kézhez azokat.
MERCADER	És Zinaida Volkova?
TROCKÍJ	Zinámat öngyilkosságba kergették. A férjét agyonlőtték, a kisfiát állami gondozásba vették, harminc éves volt. Nem írtam neki, mégis halálragyötörték.
MERCADER	És Szergej?
TROCKÍJ	Neki soha nem írtam pedig, mégis beperelték. Száműzték, majd agyonverték. Pedig nem is írtam neki!!
MERCADER	És Lev Szedov? (Trockája hangosan zokog)
TROCKÍJ	Őt két éve mérgezték meg Párizsban. Minden írásomat publikálta. Ő volt a legjobb. Fiú. Ifjúmunkás és forradalmár. Sudár, akár egy odesszai nyírfa. Harminckét éves volt.
csend
MERCADER	Tehát nem. Pedig újabb megbízatás várna önre. Elnököt keresek az India-Hispán Baráti Társaság élére.
mindenki felsorakozik, félkörben a dézsa körül. Trockíj ki akar szállni belőle, de Mercader visszaparancsolja a tekintetével
	És, bár alávetem magam a hajótanács döntésének, én magam olyan emberre szavaznék, aki ismeri mind a két nép nyelvét, szokásait, múltját. Ezért senor Bronsteint látnám szívesen a Társaság élén.
MIND	A Föld gömbölyű, Don Cristóbal.
MERCADER	Van-e ellenszavazat? (körülnéz) Senki. Tartózkodás? Senki. Mielőtt azonban senor Bronsteint megszavaznánk, egy alaptalan, de mégiscsak a Hajótanács elé kívánkozó bejelentést kell tisztáznunk beiktatása előtt. Senor Bronstein!
TROCKÍJ	A Föld gömbölyű, Don Cristóbal!
MERCADER	Nem mintha foglalkoznék mindenféle rémhírekkel, de az egyik hangulatjelentésben azt olvastam, hogy ön... hogy ön hazug.
MIND	(felzúgnak a védelmében)
MERCADER	Hogy ön szélhámos.
MIND	(felzúgnak a védelmében)
MERCADER	Hogy ön... közönséges kalóz.
MIND	(felzúgnak, de már megoszlik a véleményük)
MERCADER	Informátorom azt állítja, hogy Levi Dávid Bronstein soha nem járt Indiában.
MIND	(felhördülés)
TROCKÍJ	Apámmal két alkalommal is eljutottam Indiába, Don Cristóbal.
MERCADER	Én elhiszem.
TROCKÍJ	Kínán át, Don Cristóbal.
MERCADER	És beszéli a nyelvüket.
TROCKÍJ	Minden szavukat értem.
MERCADER	Mi megbízunk önben, senor Bronstein. De, kérem mutassa meg az indiánok képviselőjének is. (rámutat egy indiánra) Mutasson be neki valami emléket, amit gyerekkorában kapott tőlük.
TROCKÍJ	Sajnos...
MERCADER	Na! Egy gyöngyfüzért.
TROCKÍJ	Nincsen...
MERCADER	Egy nádsípot.
TROCKÍJ	Nincsen.
MERCADER	Egy csontfaragást.
TROCKÍJ	Az sincs.
MERCADER	Vagy énekeljen neki törzsi énekükből!
TROCKÍJ	Nem ismerem az éneküket.
MERCADER	Vagy táncoljon rítustáncaikból!
TROCKÍJ	Nem ismerem a táncaikat.
MERCADER	Vagy csak beszélgessen el vele. Kérdezze meg, hogy van.
TROCKÍJ	Nem beszélem az ő nyelvüket.
MERCADER	Vagy tanítson meg bennünket a farkasfogó csapda hurkolására!
TROCKÍJ	Magam léptem bele, Don Cristóbal...
MERCADER	Vagy mondjon egy imát... Bronstein.
csend
	Igen! Azt hiszem, mégiscsak igaza van, senor Bronstein. Merülőexpedícióját mégiscsak kénytelen vagyok engedélyezni. (a hajósokhoz) Senor Bronstein ugyanis arra kért az imént, hogy ő királyi felségei, Izabella és Ferdinánd királyok...
MIND	A Föld gömbölyű, Don Cristóbal!
MERCADER	...színe elé ne mende-mondákkal, hanem tudományos bizonyítékokkal menjünk. Figyelmembe ajánlotta Toscanelli mester hidrológiai találmányát, a mélymerülőt. Leengedjük senor Bronsteint, hogy mintákat gyűjthessen ittjártunk bizonyságául.
közben leeresztenek egy kötelet a dézsa fölé. Mindenki felmegy, belekapaszkodik, hogy majd leengedjék benne, mintha akasztanák. Közben lejött Sylvia és felment Mercader
TROCKÍJ	(felfordítja a dézsát, alábújik, nem látszik) Engedhetitek!
SYLVIA	Várj, Bronstein. Előtte szeretnélek megvizsgálni.
TROCKÍJ	Már megint?
SYLVIA	Most az egészségi állapotodat. Mégiscsak mélyre merülsz!
TROCKÍJ	Nem bánom.
SYLVIA	De... megkérnélek egy szívességre!
TROCKÍJ	Tudom, Alvarez. Hozzak gyöngyöt a feleségednek.
SYLVIA	Nem!
TROCKÍJ	Kagylót?
SYLVIA	Arra kérlek, inkább vizsgáld meg magad te! Elvégre te vagy az orvos.
TROCKÍJ	Jól tartom magam. (megkopogtatja a dongákat) Viszont ez a dézsa... megkérnélek, te meg vizsgáld meg ezt a kádat! Elvégre te voltál bognár, mielőtt tengernagy lettél.
SYLVIA	(körbekopogtatja) Maga a dézsa nem fog szétesni.
TROCKÍJ	Megnyugtattál, Alvarez.
SYLVIA	Te is, Bronstein.
TROCKÍJ	Jó! Akkor...
SYLVIA	Várj! A... fogaid egészségesek?
TROCKÍJ	Mind a harminckettő. Úgyhogy...
SYLVIA	Várj! A ...szemedre nincs panaszod?
TROCKÍJ	Hiszen én láttam meg a partot! Úgyhogy...
SYLVIA	Várj! Az elmeállapotod?
TROCKÍJ	Hiszen én láttam meg, hogy ez nem az a part! Úgyhogy...
SYLVIA	Várj! A ...vérnyomásod?
TROCKÍJ	Majd a mélység kiegyenlíti. Engedhettek, Alvarez!
SYLVIA	Csak azt akarom mondani, szeretném, ha tudnád, hogy én mindig barátod voltam.
TROCKÍJ	Ahogy én is neked.
SYLVIA	Csak akkor berúgtam.
TROCKÍJ	Mással is megesik, Alvarez.
SYLVIA	“Mással is megesik”. Hiszen majdnem följelentettelek! Te védtél meg tőle! Azzal, hogy föladtad magad, amikor én azt kiabáltam tántorogva, hogy “idegen van a hajón!” És nem hagytál nekem időt, hogy megnevezzelek, mert kiálltál a fedélzetre, és válaszoltál Don Cristóbalnak. Ott álltál és annyit mondtál: én vagyok.
TROCKÍJ	Részeg voltál, Alvarez. Azért történhetett.
SYLVIA	Nem igaz, Bronstein! Nem ittasan súgtalak be, hanem leittam magam, hogy legyen erőm föladni téged. Értsd meg! Elfogyott a káposztánk, Bronstein. Megavasodott a zsírunk, Bronstein! Zsizsikes lett a babunk, Bronstein!! Tizedelt a skorbut. Nem mentség, tudom. De akarom, hogy tudjad, mielőtt elmerülsz, Levi Dávid.
TROCKÍJ	(csend) Én be sem rúgtam, Alvarez. Mégis feljelentettelek.
SYLVIA	Mit csináltál?!
TROCKÍJ	Kétszer is. Először azt írtam rólad, lopod a tojást.
SYLVIA	Tojást?!
TROCKÍJ	Tizesével.
SYLVIA	De hisz nem is hoztunk magunkkal tojást. Se tyúkot.
TROCKÍJ	Tudom. De valamit mégiscsak jelentenem kellett rólad!
SYLVIA	Kellett?!
TROCKÍJ	Hetente egyszer.
SYLVIA	Kinek?!!
TROCKÍJ	Don Cristóbalnak.
SYLVIA	De miért, Bronstein?!!!
TROCKÍJ	Most már mindegy, elmondhatom. Indulásunk elején Don Cristóbal megbízott a belső elhárítás megszervezésével.
SYLVIA	Téged?!!! Téged bízott meg vele?!!!
TROCKÍJ	Mit tehettem, Alvarez? Megbízott, én pedig jelentgettem.
SYLVIA	Hiszen én vezettem a belső elhárítást!!! Én írtam hetente jelentéseket!!! Én kutattam az eltűnt hajós után!!!
TROCKÍJ	Hát téged is...?!!!
SYLVIA	És téged is...?!!!
TROCKÍJ	Akkor mindnyájunkat figyeltetett.
SYLVIA	Mindnyájan egymást figyeltük egész úton!
TROCKÍJ	Pedig én egy ideig hittem Don Cristóbalnak.
SYLVIA	Ahogy mi is, mindahányan.
TROCKÍJ	És azt se bánnám, hogy figyeltetett, csak vitt volna el bennünket Indiába!
SYLVIA	De hisz itt vagyunk, Bronstein!! Ha bele is roppantunk mind, de itt vagyunk!!
TROCKÍJ	Eltévedtünk, Alvarez. Ez nem India.
SYLVIA	Nem igaz!! Hazudsz!! A gyűlölet beszél belőled!! Meghurcoltatásod vette el az eszedet!! Jó! Igaz. Vétkeztünk ellened. De bosszúból nem kérdőjelezheted meg utunk sikerét!! A törvényt nem mi hoztuk ellenetek, Bronstein!! És te sem Torquemada ellen fordulsz, hanem Cristóbal ellen?!!! A dézsa sötétjében sem lehetsz olyan vak, hogy ne lásd be, Bronstein!!
TROCKÍJ	De mit, Alvarez?!
SYLVIA	Hogy mit vétesz! Ellenünk!!
TROCKÍJ	Én nem alkudozom!! És nem árusítom ki az igazságot!!
SYLVIA	Te csak meg akarod személyesíteni azt. Mások pedig veled kufárkodnak, te szerencsétlen!! Mit gondolsz? Hitler...(helyesbít) mit gondolsz, Torquemada minden ok nélkül hagy téged velünk utazni a Santa Marián?
TROCKÍJ	Én nem kértem tőle... (most érti meg) tőle kegyelmet.
SYLVIA	Mégis megkegyelmez majd neked. Neked, Bronstein. Nem a fajodnak, nem a népednek, csak neked!! De nehogy azt hidd, hogy te kellesz neki, Bronstein!! Csak a te igazságod, amíg Sztálinnal... (helyesbít) amíg Cristóballal szemben állsz!!
TROCKÍJ	Torquemada tisztel engem!! És Cristóbal is!!
SYLVIA	Don Cristóbal ma téged küld alá! Holnap engem, mert tudja, hogy én is tudom a titkát! Tőled tudom. Aztán Gomezt küldi. Sorban, mindenkit, akivel beszéltél róla. Vagy ha nem is beszéltél, csak beszélhettél volna vele. Vagy csak ismerted! Vagy csak azt hiszi, hogy ismerted.
csend
	Holnap majd én merülök alá, mégpedig miattad. De most előreküldöm a hóhéromat!! (int fölfelé, hogy engedhetik, de Trockíj felborítja a dézsát és vele együtt a jelenetet is. Kimászik alóla)
TROCKÍJ	Ageloff kisasszony!!!
SYLVIA	Mi a baj, Lev Davidovics?
TROCKÍJ	(jelzi némán, hogy mostantól nem barátok)
SYLVIA	Bocsánat. Mi baj van, Trockíj elvtárs?!
csend
SYLVIA	Mi baj van, kérem?
TROCKÍJ	(halkan) Hát maga is?
SYLVIA	Mit csináltam, kérem?
TROCKÍJ	Mindenki elárul egyszer?
MERCADER	Sylvia csak mondta a szerepét, Trockíj elvtárs.
TROCKÍJ	De nem az én szövegkönyvem alapján!
MERCADER	Kicsit átírtam a végét, Trockíj elvtárs.
TROCKÍJ	Kicsit, Mercader?! Hogy jön ide Hitler meg Sztálin?!! Ráadásul a visszájára fordított benne mindent. Mert maguk nem értik az én drámámat!!
TROCKÁJA	(szólni akar Mercader védelmében)
TROCKÍJ	Te meg főleg nem!!
SYLVIA	(szólna Trockája védelmében)
TROCKÍJ	(ránéz, ezzel leinti. Csend) Erőltetitek ezt a Torquemadát. Torquemada-Hitler csupán a zsidó Bronsteinre veszélyes. De Cristóbal-Sztálin! Az! Az magára Bronsteinre!
MERCADER	Mert Cristóbal is... és Sztálin is tudja, hogy Bronstein a helyére tör!
TROCKÍJ	(kifakad) Csak a saját helyemre!! Mert az az én helyem!!! Engem nevezett meg utódjának Lenin, nem pedig Sztálint!!! Engem jelölt ki!!! Engem!!! Sztálin csak bitorolja a forradalmat!!! Az én forradalmamat!!! Az én permanens forradalmam!!! Az enyém!!! Az enyém!!!
Trockája halkan, de erélyesen kitessékel mindenkit a színpadról. Trockíj és Mercader kettesben maradnak. A szín pillanatok alatt dolgozószobává változott. Hosszú csend után
TROCKÍJ	Sajnálom, hogy ennyit dolgozott a fordításon, Mercader elvtárs.
MERCADER	Örömmel tettem, Trockíj elvtárs.
TROCKÍJ	(a kandalló tüzébe dobja a drámát) Jó szelet, Kolombusz!
MERCADER	(nem lepődik meg)
TROCKÍJ	(ezen meglepődik) Maga tudta, Ramón?
MERCADER	Amint elolvastam... (bizalmasan szólítja) Lev Davidovics.
TROCKÍJ	Miből jött rá?
MERCADER	Gyanítottam, hogy nem akar ezzel a komédiával abban az országban előhozakodni, amely menedékjogot adott önnek. Éppen Mexikóban, ahol Kolombuszt nemzeti hősként ünneplik. És gondoltam, hogy Berlinbe sem akarja elküldeni ma, 1940. augusztus 20-án. Ott a Bronstein név nem hangzik túl jól mostanság. A Trockíj pedig Moszkvában. Ma ön, hogy úgy mondjam, nem színpadképes a világban, Lev Davidovics!
TROCKÍJ	Rossz korban élünk, Ramón.
MERCADER	Vagy rosszul éli a kort, Lev Davidovics.
TROCKÍJ	De Natasa legalább hisz abban, hogy november 7-én újból engem ünnepelnek. November 7-éig él benne a remény, hogy együtt ünnepelhetjük Forradalmunk születésnapját a sajátoméval. Újraszületésem napjával.
MERCADER	Az ön felesége hős, Lev Davidovics.
TROCKÍJ	Az én feleségem mártír.
MERCADER	Kinek az áldozata? Ki tette tönkre? (halkan) Lev Davidovics tette tönkre.
TROCKÍJ	A XX. század!
MERCADER	Gondolja?
TROCKÍJ	Mi más tette volna?!
MERCADER	És Nyina?
TROCKÍJ	Az ördögé. A Sztálin nevű ördögé!
MERCADER	És Zinaida?
TROCKÍJ	Zinám is!
MERCADER	És Szergej?!
TROCKÍJ	Szerjózsám is!!
MERCADER	És Lev Szedov?!!
TROCKÍJ	Mind a négy gyerekemnek az ördög miatt kellett meghalnia!!! Mindenkimnek!!! De kicsoda maga, Mercader?!!! Szent Péter, aki eldönti, ki jut a pokolra és ki a mennyországba?!!! (rosszul lesz, leül)
MERCADER	Én csak a tömjénfüst vagyok, Lev Davidovics. Az ördögűző tömjén füstje.
csend
TROCKÍJ	(felveszi asztaláról a két pisztolyt, nézegeti, majd elteszi a fiókba őket) Na de! Sylvia mondta, hogy hozott nekem valami olvasnivalót. (már szól az Internacionálé. Mercader előveszi, átadja az írást. Trockíj leül, többet már nem néz fel, nem néznek egymásra. Mercader a háta mögött áll)
MERCADER	Megengedi, hogy belenézzek a könyvébe, Lev Davidovics?
TROCKÍJ	(olvas, csak bólint, hogy: igen)
MERCADER	(kezébe veszi az első oldalt, a többit a kandallóba dobja. Olvas)
TROCKÍJ	“A Szovjetunió nevében...”
MERCADER	“A grúz Joszif Visszárionovics Dzsugasvilli...”
TROCKÍJ	“... a zsidó Lev Davidovics Bronstein...”
MERCADER	“...mozgalmi nevén: Sztálin...”
TROCKÍJ	“...mozgalmi nevén: Trockíj...”
MERCADER	“...akit már Lenin is Júdásnak nevezett...”
TROCKÍJ	“...akit már Lenin is Júdásnak nevezett...”
MERCADER	“...megcsúfolta a dolgozó népet...”
TROCKÍJ	“...megcsúfolta a dolgozó népet...”
MERCADER	“...lejáratta az internacionalizmust...”
TROCKÍJ	“...lejáratta az internacionalizmust...”
MERCADER	“...elárulta a proletárforradalmat...”
TROCKÍJ	“...elárulta a proletárforradalmat...”
Mercader felemeli jégcsákányát. Az Internacionálé már elviselhetetlenül hangosan szól. Ahogy Mercader sújt, a gramofon kivágja a biztosítékot. Hirtelen hosszú csend és sötétség

függöny