Séta az Óvárosban

A séta kiindulópontja a Mynttorget - az Érem-tér. A Mynttorget helyén valamikor az északi városkapu, a Norreporten állt. Szolid építmény lehetett, mert a dánoknak soha nem sikerült ostrommal bevenni. A kancellária (kanslihuset) épülete még a királyi palotánál is öregebb, az oszlopokat (Olof Tempelman műve) utólag, III. Gusztáv római látogatása után, 1780-ban ragasztották a homlokzathoz. A kancellária belső udvarát Bror Marklund Anya és gyermeke című szobra (1956) díszíti.

A Mynttorgettől a Järntorgetig - A Vas-térig - lágy S-betűben kanyargó Västerlånggatan a várfalakon kívül eső ösvényből alakult ki. Valamikor ezen a szűk utcán bonyolódott le a forgalom Észak-Svédország - Uppland - és Dél-Svédország - Södermanland - között. A Västerlånggatan és a Salviigränd sarkán állt a tűzoltóság épülete, a Brandkontoret. Itt árulták a ház kapuja fölé szegezhető, Főnix madarat jelképező táblákat, mellyel a ház tulajdonosa a tűz elleni biztosítást igazolta. A 6 szám alatti Jakob Sauer ház, az 1300-as évekből származik. A 24. számú ház kapuja fölött kő nyest, egykor a bőrősök céhének székháza volt. A szemközti, 27. szám alatti házat Erik Palmstedt, a városépítész építtette. Halála után két évvel, 1803-ban készült el. Falán az északi országrész - Uppland - és a déli - Södermanland - határát jelző kőtábla. A 29 szám alatti ház gótikus emeleti ablakai a középkorból származnak.

A Västerlånggatant keresztező Kåkbrinkenre balra benézve, látszik a Västerlånggatannal párhuzamos Prästgatan - Pap utca - sarkán levő ház falába beépített rúnakő. (A sarokhoz támasztott ágyúcső az élesen kanyarodó kordéktól óvta a ház falát.) A 47 szám alatti női alsónemű butikot: 1867-ben jegyezte be Gustaf Mellbin. A két ágyúcsővel védett bejárat, a 68 szám alatti Lindeska-házé, mely Krisztina királynő féltestvérének, Gustaf Gustafssonnak volt a tulajdona. Kőcímerekkel teleaggatott, téglafal homlokzata holland-reneszánsz stílusról árulkodik. Jelenleg a pallérok - építőmesterek, kőművesek - 1487-ben alakult szövetségének a székháza.

A 66 szám alatti átjáróház, a Passagen üzletekkel szegélyezett árkádja a Kornhamnstorgra - a Gabonakikötő-térre - vezet. A déli Södermalm városrészre és a Slussenre - a Zsilipre - nyíló tér közepén, domborművekkel díszített talapzaton íját feszítő alak. A szobor neve: Bågspännaren - Az íjász - Christian Ericsson műve 1916-ból. Az 51. szám alatti Scharenberg-ház az 1660-as években épült, annak a háznak a helyén, melyben a Krisztina királynő udvarába látogató René Descartes, azaz Cartesius lakott négy hónapon keresztül. Az erődre emlékeztető díszes hajóerkélynek eredetileg védelmi szerepe volt - széles szögben lehetett az ellenségre lövöldözni. A teraszt négy, tölgyfából faragott groteszk figura tartja. A mellette levő, 53-as szám alatti házat (jobbra) 1908-ban restaurálták. Miután egy emelettel megtoldották, majd a régi oromzatot (homlokzatot) visszahelyezték a helyére.

A Funck-ház melletti szűk sikátor visszavezet a Västerlånggatanra. A Järntorget - Vas-tér - felé, balra a 81. szám alatti fakapu méternél is keskenyebb utcát, a Mårten Trotzig sikátort rejti. (A legkeskenyebb részén 90 centiméter széles sikátor Tyska Stallplanra - Német istálló térre - vezet.)

A Järntorget a középkori kereskedelem központja volt. A 84 szám alatti épület, a román-barokk stílusban épült egykori Birodalmi Bank - a Rendek bankja - idősebb Nicodemus Tessin alkotása. A középkorban a bank helyén állt a névadó vasmérleg, mellyel a vámhivatal képviselői a lübecki kereskedők exportra induló nyersvasát lemérték. A hordókban tárolt kátránytól bűzlő téren, halmokban állt az elszállításra váró faluni réz, a salai ezüst, bőrök, szőrmék, lazac és vaj. Cserébe só, sör, bor, fűszerek, üveg és kerámiaáruk érkeztek.

A közeli Gyldene Freden kocsma törzsvendége, Evert Taube (1890-1976), a legendás hírű trubadúr az egykori bank előtt vár taxira. Az élethűen kifestett szobor K. G. Bejemark műve (1985). A tér túlsó - északi - oldalán, a 83 szám alatt álló Järntorgspumpen kocsma (pub) helyén működött a Stadt Hamburg félhivatalos bordély.

Az Österlånggatan és a Tullgränd sarkán szárnyas béke táncol a szélben. A cégér Svédország legrégibb és legnevezetesebb kocsmájába, az 1722-ben - XII. Károly háborúnak végét jelző Nystad-i orosz-svéd béke évében - megnyílt Gyldene Fredenbe, az Arany Békébe hívogat. Itt tartották a III. Gusztáv alatti idők dalnokának, Carl Michael Bellmannak (1740-95) emlékére alakult egylet, a Bellman társaság gyűléseit. Bellman nem tartozott a törzsvendégek közé, ő a közeli Kryp in - Mássz be - kocsma vendége volt. Záróra után rendszerint a kocsma előtt feküdt a méltatlankodó Fredman órásmester.

Árokban fekszem
lábbelim bomlott.
Pfuj! Bőre omlott!
Kabátom rongyok!
Ingem már koszos!
A sálam látod;
parókám szánod,
és lábam pókos!
Viszket a testem,
segíts fel engem,
segíts fel engem!

(C. M. Bellman, Fredman 23-ik episztolája. Tar Károly fordítása.)

1919-ben a bagófüsttől fekete falú vendéglőt Anders Zorn (1860 - 1920), a világhíres festő vette meg 150 000 koronáért. A Zorn tervei alapján restaurált vendéglő megőrizte az 1700-as évek hangulatát. (A vendéglőt Zorn a Svéd Akadémiára testálta.)

A közeli Tyska Stallplanra nyíló, Prästgatan 78 szám alatti házban született 1853-ban Anders Zorn festő-kollegája, Carl Larsson. A Prästgatan - Pap utca - a Szent Gertrud védelme alatt álló Német templomhoz vezet. Az idősebb Nicodemus Tessin tervezte pompás, aranyozott páholyból hallgatták a német származású királyok és családtagjaik az igét. Abban az időben "hiteles adatok" szerint 3 trillió 665 billió 366 millió kisördög próbálta kísértésbe vinni a Város lakóit. Az ördögfiókák közül többen igen közel repültek Isten házához, és fennakadtak a kilencvenhat méteres, rézborítású torony csipkéin, ahol kővé meredtek. (A német templomot ezért sokan ördögtemplomnak nevezték.)

A Tyska brinken 28 szám alatti ház pincéjében a stockholmi temetkezési vállalkozók találkoznak. A Német-templom mögötti Baggensgatan volt az 1700-as években a "vörös lámpás" utca. A 23 szám alatti vörösesbarna, csúnya ház volt a hírhedt Jungfruhus - ahogy annak idején a bordélyokat nevezték. Magnus Ahlström kapitány 1760-ban megnyitott intézményét Bellman is megénekelte.

A Baggensgatan 27 szám alatti, 1300-as években épült "pápista ház" Stockholm legrégibb lakóháza. Kapuja fölött a későbbi tulajdonos, a Keith család címere mellett az Auxilium nostrum a Domino (Az Úrtól jön a segítség) felirat áll. A házat 1527-ben vette meg a Birgitta nővérektől a skót Keith család. Zsigmond svéd-lengyel király 1594-ben visszavásárolta, és katolikus kápolnává építtette át. 1595-ben itt tartották - hosszú évszázadokon át - az utolsó katolikus misét Svédországban.

A szűk Baggensgatan a Köpmanstorgon - a Kereskedő-téren - 1912 óta álló Szent György szoborcsoporthoz vezet. A Köpsmansgatanon a Nagy-tér felé haladva, az első utca balra, a Själagårdsgatan, sarkán (2 szám) pompás kereskedőház áll. Ebben a házban rejtőzött el a feldühödött néptömeg elől Jöran Persson, XIV. Erik gyűlölt rendőrminisztere. A ház mögötti kis tér, a Brända tomten - a Felégett telek - vetekedik akármelyik dél-franciaországi városka terével.

A Nagytéren átvágva a Nagytemplomhoz lehet jutni. A templom és a Külső-várudvar között kezdődő utca, a lejtős Storkyrkobrinken a Riddarholmen szigete felé vezet. A Nagytemplomhoz közel eső sarkon apró "birodalmi kő-almákkal" és girlandokkal díszített vörös épület, az Oxenstierna palota. Építésének Jean de la Vallée tervei szerint 1653-ban fogtak neki. Axel Oxenstierna, II. Gusztáv Adolf kancellárja, nem érte meg palotája elkészültét. Egy ideig a Birodalmi bank működött benne, majd számos állami hatóságnak nyújtott fedelet. A 4. szám alatti ház, a Beijer palota, az országgyűlés revizorainak munkahelye. (Johan Beijer, a német származású postamester az első svéd újság, az 1654-ben indított Ordinari Post Tijender első kiadója és szerkesztője volt.)

Szemközt, a Storkyrkobrinken 3 szám alatti, antik csillárokat kínáló bolt bejárata fölött aranyozott korona díszeleg. A monda szerint 1697-ben ez előtt a ház előtt esett le a korona a frissen koronázott, 15-éves XII. Károly fejéről. Mások szerint a korona az előző bérlő, az egykori Kronan patika hátramaradt cégére. (Ha figyelembe vesszük azt, hogy a "krona" svédül csillárt (is) jelent, akkor teljes a káosz. Mellette a Lady Hamilton szálloda, mely a közelben levő Lord Nelson (a Västerlånggatanon.) és a Victory (a Lilla Nygatanon) szállodákkal együtt, egy bizonyos Bengtsson család tulajdona. A Victory szálloda éttermében, a Lejontornetben a hatszáz évvel ezelőtt emelt várfal maradványai szolgáltatják a vacsorához a hangulatot.

A lejtőn lefelé haladva a Storkyrkobrinkent előbb a Prästgatan - az 1600-as években a sarkán állott a paplak - majd a Västerlånggatan keresztezi. A Prästgatan meghosszabbításában, a Pokol-köz nevű sötét sikátorban lakott hajdanában a fületlen hóhér. Nincs az a szakszervezeti vezető, aki jóváhagyná munkaadójával kötött kényszerű szerződését: panasz esetén ő maga lett volna a soron következő áldozat.

A Västerlånggatan sarkán aranyozott holló, a Korpen patika címere ijesztgeti a járókelőket. A mellette levő, 7/A szám alatti épületben az országgyűlés könyvtára van. A 7/B szám alatti házban a Skandinaviska Kredit bank működött.

A Riddarhus téren a kancellária előtt Lars Johan Hjerta nemrégiben (2001 január) visszahelyezett szobra áll. A kénsav-, sztearingyertya-, és gázgyáros Hjerta 1830-ban alapította meg az reformokat követelő Aftonbladet polgári napilapot, melyet XIV. Károly János (Bernadotte) "hálószobakormánya" rendre betiltatott. Az Új Aftonbladetet a Még Újabb Aftonbladet követte. 1838-ban a király feladta az értelmetlen harcot, és a huszonnyolcadik Aftonbladet azóta megszakítás nélkül megjelenik.

A tér túlsó oldalán a Riddarhuset - a Lovagok háza - mellette a francia barokk stílusú Bonde-palota. Gustav Bonde birodalmi kincstárnok és felesége Anne Christina Persdotter Natt och Dag, 1661-ben bízták meg a kor divatos építészeit, id. Nicodemus Tessint és Jean de la Valléet a palota építésével. (Gustav Bonde nem érte meg a palotaavatást.) 1732 és 1915 között Stockholm Tanácsháza volt. Ma a III. Gusztáv által 1789-ben alapított Högsta Domstolen, a Legfelső Bíróság székhelye. A kövezett udvaron gyilkolta meg 1810-ben a csőcselék Axel von Fersen főudvarmestert.

A térre nyíló Stora Nygatan az 1625-ös tűzvész után Stockholm főutcája. A tér felé eső sarkán a nemesi Bååt család háza - ma a Munkaügyi bíróság épülete - falán a család címerére utaló keresztvasakkal. Néhány házzal arrébb, a túlsó oldalon van a Stampen jazz-bár, mely eredetileg a Stampen, azaz zálogház volt. (Azelőtt pedig francia református templom, Carl Hårleman építette.) A zálogban felejtett tárgyakat: óriási kerekű bicikliket, szenes vasalókat és kócbábú babákat a mennyezetre függesztették.