H

- HAALO CSINALO - Ujfalvi-Szikszai XVI. század - reticularius.

- HABARNICZA - Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. - Polypus; a régi írók mindig a halakkal együtt tárgyalták.

- HABITA - Balaton, Siófok - az a nádtörek, giz-gaz, a melyet a hullám a partra vet; tüzelő szer; l. Habócsa, Katér, Katré.

- HABÓCSA - Keszthely - l. Habita.

- HABÜTŐ - Balaton-Füred - l. Habvető.

- HABVETŐ - Balaton, tihanyi őshalászat - a bödönhajó peremére erősített rúdkeret, mely a habot visszaveti.

- HABZÓ VÍZ - Balaton, őshalászat - a balatoni őshalász csak habzó vízben, vagy mindjárt a habzás után halászik, mert csöndes vízben a hal lát és kitér.

- HABZÓ VÍZ - általánosan - oly mozgásban levő víz, mely fodros hullámokat vet és tajtékzik.

- HAGYÁS - Bodrogköz - a varsánál, ilyen alkalmazásban: egyhagyású, több hagyású kisebb, nagyobb hagyású; vonatkozik a kávák mennyiségére és a közök nagyságára, l. Egyhagyású.

- HAJAS KÖVIHAL - H. O. - Gobio fluviatilis. CUV. Miskolci, Sajó; már a XVI. századbeli szakácskönyvekben is.

- HAJATLAN KÖVIHAL - H. O. - Cobitis barbatula L. Miskolci, Sajó; már a XVII. század szakácskönyveiben is.

- HAJÓ - Velencze - egy embernek való ladik, ládával, egy evezőpaddal. Ezt a "farán" állva rúddal "tolják".

- HAJÓHÚZÓ - Fertő tava - azok a halászok, a kik eveznek, vagyis a gúzsba akasztott nagy evezővel húznak; l. Dal.

- HAJÓKARÓ - Hegykő - erős hegyes czölöp, a melyet a tó fenekébe levernek, a mikor a tó színén húzzák ki a hálót, l. "Karóra halászni".

- HAJÓ TAT - B. Szabó Dávid - "Őtet a hajó tatról le-taszítja"; - l. Tat, Taty, Toty.

- HAJTÓ CSÁKLYA, a melylyel a vezérrudat a jég alatt lékről lékre hajtják.*

- HAJTÓ HALÁSZ, a farszákkal, bokorhálóval stb. járó.*

- HAJTÓLÉCZ - Szeged - l. Vezér.

- HAJTÓLÉK - Záhony - l. Áglik.

- HAJTÓLYUK - Bodrogköz - l. Áglik.

- HAJTÓRÚD - Záhony - l. Vezér.

- HAJTOVÁNY - Keszthely - a szák kerete; egyáltalában mindennemű hajlított háló-keret; nem értve belé az ágast, melyhez a hajtovány, mint nyélhez kötve van.

- HAJVÁR - P. K. Szatmár körül - kaviár, jelesen a csillagostok, Acipenser stellatus ikrájából való.

  791

- HAL - általánosan - Piscis. Sokszorosan a rend, nem és faj tekintetében értelmező, halak, szálkás halak, halcsík, márnahal stb.

- HAL - Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. - piscis.

- HALAASZ - Ujfalvi-Szikszai XVI. század - piscator.

- HALACSKA - Ujfalvi-SzikSzai XVI. sz. - pisciculus.

- HALAK - Pisces, mint osztály.

- HALAK FÉSZKE - Szergény, Vasmegye - a hol a hal - régentén - a réteken ívás közben seregbe verődött.

- HALAK KIRÁLYA - P. K. - Acipenser stellatus PALL. Eredete nincs; de mindenesetre népies; a csillagalakú vértek kiváló dísze avathatta királylyá. A magyar nép eszejárásának teljesen megfelelő.

- HALANTÉKCSONT - l. Vakszemcsont.*

- HALÁROS - Kresznerics - a ki a halat eladja; halászoknál közhasználatban van a "fisér" (Fischer), nyilván onnan, hogy leginkább németek foglalkoznak halkereskedéssel; l. Fisér.

- HAL AROS - Ujfalvi-Szikszai XV. sz. - cetarius, piscarius.

- HALASFÖLD - Miskolczi Gáspár - sok halat termő vidék.

- HALASKOFA - általánosan - halat árúló asszony, ha állandó helyen ez az állandó keresetmódja.

- HALASLEGÉNY - Bodrogköz - a laptár kormányosa. A laptáron van t. i. a kifogott halak helye.

- HALASTÓ - általánosan - a régi piscinának az a neme, a melyben valóban halat tartottak; a "piscina" t. i. sokértelmű volt.

- HALASTÓ - Miskolczi Gáspár - a folyó víz szakadéka, az ú. n. morotva is.

- HALASTÓ - B. Szabó Dávid - a tulajdonképeni piscina értelmében.

- HALAS TO - Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. - piscina, vivarium piscium.

- HALAS TOVAL BANO - Ujfalvi-Szikszai XVI. század - piscinarius.

- HALÁSZ - Szeged - ellentétben a bérlő és kereskedő fisérrel az, a ki az öreghálóval jár.

- HALASZ - Ujfalvi-Szikszai XVI. század - piscator.

- HALÁSZAT - Kresznerics - a halfogás míveletének összessége.

- HALÁSZBÍRÓ - T. Sz. - ki a halászatot vezeti. Balaton.

- HALÁSZBOKOR - l. Bokor.

- HALÁSZÓBOT - Máramaros, Visk - az eresztőhálónak két apacsfája, l. Eresztőháló.

- HALÁSZCSÉR - Mező-Túr - a Sterna hirundo halászneve; a széki csértől - Glareola - való megkülönböztetés.

- HALÁSZCSATT - általánosan - a bogkötésnek a halászoknál divó neme.

- HALÁSZDEREGLYE - Komárom - a legnagyobb halászhajó.

- HALÁSZFA - Keszthely - l. Vezér.

- HALÁSZFONAL - Komárom - az, a melyből a hálót kötik, l. Léhés.

- HALÁSZFUNT - Tihany - rúgós mérőeszköz; l. Drótfunt.

- HALÁSZHATÁR - halas vizeken községek vagy egyesek halászó területének a határa.

- HALÁSZKA - Sterna hirundo; l. Halászcsér, Küszvágó.

- HALÁSZKARÁM - Királyföldi - halászkunyhó.

- HALÁSZKŐ - Pinnyéd - nagy hálósúlyozó, melyet akkor kötnek a hálóra, a mikor mély vízben halásznak.

- HALÁSZLÉ - általánosan - halászatokon a halászember tápláléka; különben általánosan a magyar konyha eledele; leginkább a pontyot, a harcsát és a kecsegét használják, még pedig vegyesen; a kishalász keszegből is főzi; járúlékai sok hagyma és kellő só mellett sok paprika.

- HALÁSZKUNYHÓ - Tisza m. - állandó tanyázó hely.

- HALÁSZMADÁR - Királyföldi - l. Halászcsér, Küszvágó, Szerkő.

- HALÁSZMESTER - Tata - a tómester alatt állott s a halászást vezette.

- HALÁSZÓ - Janua 1729 - a ki halászik.

- HALÁSZÓ - Kresznerics - az, a ki a halat fogja.

- HALASZO HAJO - Ujfalvi-Szikszai XVI. század - scapha, onia.

- HALÁSZÓ HÁLÓ - Kalotaszeg - l. Ághegyháló.

- HALÁSZI HÁLÓ - Janua 1729 - halászó háló.

- HALÁSZÓ HELY - XVI. század, NÁDASDY TAMÁS leveleiben.

  792

- HALÁSZÓ SAS - általánosan - a Pandion haliaëtos halászneve.

- HALÁSZÓ VÍZ - Miskolczi Gáspár - az, melyben a hal él.

- HALÁSZRÚD - Kopácsi - l. Vezér, Rohony, Rohoncz.

- HALÁSZSÓLYOM - Kresznerics - Pandion haliaëtos.

- HALÁSZTÁBLA - Keszthely - egy fából faragott ponty, melynek oldalára a czéhmester ráragasztja az üzenetet - gyűlés, temetés, kivonúlás; kézről-kézre járván, visszakerül a czéhmesterhez.

- HALÁSZTÁRS - Tihany - az egy halászbokorhoz tartozó legénység egymáshoz való viszonyát fejezi ki.

- HALÁSZTŰ - Komárom - l. Hálótű és orr, nyelv, láb.

- HALÁSZSZÉK - Máramaros - egy vagy két bakon nyugvó, gerendákból készült palló, melyet a halász a partról a vízbe állít, hogy az ághegyhálónak megfelelő mélységű vizet érjen. Részei: a palló, a bak és a lesőbak, a melyre a háló rúdját megtámasztja.

- HALBÁBA - P. K. - Cobitis taenia L. Tisza; nyilván a vulvaalakú sebekre való czélzás, melyeket e hal pofa tüskéjével vág.

- HALBÁRKA - l. Bárka.

- HALBÓDÍTÓ - Kresznerics - nyilván egy a székelység "méregfüvével", mely az Euphorbia palustris stb. = farkasfűtej; másra használva: "czötkény" - l. Czötkény.

- HALCSÍK - Cobitis fossilis L. Varbó (palócz) és Tószeg.

- HALCSÍK KOSÁR - Varbó, Ipoly mentén - l. Csíkkas (palócz).

- HALCSONT - Kresznerics - közhasználat szerint a német "Fischbein" értelmében, mely azonban nem haltól, hanem a czettől származik.

- HAL CSONTJA, TÖVISKE - Ujfalvi-Szikszai XVI. század - spina.

- HALDOBÓKA - Királyföldi - a "Köder" értelmében, l. Csali, Pélle.

- HALDOKTOR - Tata. - Tinca vulgaris CUV. mint a czompónak külön tulajdonságára vonatkozó név. A halászok t. i. azt hiszik, hogy ez a hal sok nyálkájával a halak sebeit bekeni s így meggyógyítja.

- HALEBÉD - Komárom - főkelléke a halászlé, melyhez ponty, harcsa és kecsege járúl; sok hagyma, paprika és kellő só a fűszer; az edény, a melyben főzik, a bogrács mely vörös rézből való s egészen sajátos alakú; a jó főzőnek - mindig férfi - nagy becsülete, híre van s dolgát igen komolyan veszi.

- HALÉLÉS - Szeged - mindenféle horogra való, a "Köder" értelmében, l. Csali, Pelle, Éléskeszeg.

- HALÉLŐ - Komárom - hálózacskó, a melybe - bárka nem létében - a fogott halakat a vízben tartják, hogy élve maradjanak.

- HALETETŐ - Kresznerics - vivárium, a melyben az apróbb halat rendes etetéssel nevelték.

- HAL FARKA - Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. - cauda piscis.

- HAL FOGÓ HÁLÓ - Janua 1729.

- HALHAJA - Komárom - halpikkely.

- HAL HATAN VALO SERTE - Ujfalvi-Szikszai XVI. század - pinna, pinnula; nyilván a hátsörényúszó.

- HAL HEA - Ujfalvi-Szikszai XVI. század - squama.

- HALHÉJ - Balaton - halpikkely.

- HAL HÉJ - Orbis pictus 1709.

- HALHELY - Balaton - a jégre rakott halak nyoma. Egy perben azt kellett eldönteni, vajjon a behalászók sok halat fogtak-e? mire a tanúk azt felelték, hogy a jegen sok h. volt látható; jelölik ezt a lehullott pikkelyek s a nyálka, mely a jég felületét megváltoztatja.

- HALHÓLYAG - Kresznerics - egy a vizahólyaggal.

- HALHUSZÁR - H. O. - Alburnus bipunctatus HECK. Székely-Keresztúr.

- HALIHANY - Tápé - l. Ihany; "ráhányja a halat" - annyi mint fölfűzi.

- HAL IKRA - Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. - ova piscium, polygranum.

- HALIVADÉK - Királyföldi - apró hal.

- HALÍVÁS - Királyföldi - párzás, l. Fiasítani, Ívni, Vívni, Fördés.

- HALJÁRÁS - Komárom - ha sok a hal, azt mondják "a halnak van járása"; ha kevés a hal: "a halnak nincs járása". A fajokról is így; Balaton-Füreden az a hely, a hol a

  793

  hal tartózkodni szeret. Sokszor oly értelemben is, hogy az időre vonatkozik, a melyben valamely faj bizonyos helyen meg szokott jelenni.

- HAL KOPOTOJA - Ujfalvi-Szikszai - brancha.

- HALKUFÁR - Kresznerics - l. Haláros.

- HALMASZLAG - Kresznerics - a legközönségesebb a törött borostyánbogyó, pálinkával meglágyított kenyérbélbe gyúrva s jókora borsónyi golyóalakban a vízbe hányva.

- HALO - Ujfalvi-Szikszai XVI. század - rete.

- HÁLÓ - általánosan - fonalból kötött, sokféle szerkezetű halászszerszám.

- HÁLÓÁLLÍTÁS - Tihany - az öregháló úgy készül, hogy a bokor minden embere egy tizedrészét köti; a midőn a részek készen vannak, a bokor összejön, a részeket összeköti; ez a hálóállítás; l. Állítás is.

- HÁLÓBÉL - Máramaros, Visk - az eresztőháló aprószemű, középső része, l. Eresztőháló.

- HÁLÓBOKOR - Balaton - l. Bokor.

- HÁLÓCSAPÁS - Balaton - minden egyes hely, mely a jég alatt meghalásztatott s a melynek nyomát (csapását) a lékek mutatják; de a meghalászott pont, mint egység is: "három csapást halásztunk meg". - Különben l. Vonyó.

- HÁLÓ FÖLE - általánosan - a húzóhálóknál az úszókkal a víz színén járó rész, ellentétben a háló aljával, melyet a kövek, egyáltalában súlyok elsülyesztenek.

- HÁLÓHÁNYÓ - Körös mentén - az a legény, a ki tanyavetéskor a hálót kihányja.

- HÁLÓHÚZÓ - Ipoly mentén - l. Turbukvas.

- HÁLÓKŐ - Balaton, őshalászat - az alínra kötött súlyozó kövek, tégladarabok.

- HÁLÓKÖTŐFA - Székely-Keresztúr - l. Bécze, Börcz.

- HÁLÓKÖTŐTŰ - Székely-Keresztúr - l. Hálótű.

- HÁLÓMENTŐ - Hegykő, Saród - a karikán az a keresztvas, mely a hálónak a tengelyre való feltekerődését lehetetlenné teszi.

- HÁLÓMESTER - Kopácsi - a tanyavetésnél parancsol.

- HÁLÓS - Agárd - hálóval halászó halász.

- HÁLÓSZEM - Királyföldi - a hálónak egyes szeme.

- HÁLÓSZOLGA - Bódva, Szendrőn - a négykávás merítő, tulajdonképen ághegyháló rúdjának megtámasztására szolgáló, piszkés, talpas és ágas fa.

- HÁLÓTŐ - Miskolcz - l. Hálótű.

- HÁLÓTŰ - általánosan - fából készült, lapos, orros, nyelves és lábas szerszám, a melyre sok fonal reáhányható s a melylyel a hálókötést végzik.

- HÁLÓT VETNI - Kuthy - a hálót a halászatra vízbe vetni.

- HÁLÓT VONNI - Kuthy - a kivetett hálót kihúzni.

- HÁLÓVARRÁS - régi okiratokban - egyértelmű a hálókötéssel.

- HÁLÓVARSA - Kis-Majtény - l. Szárnyas varsa.

- HÁLÓVESSZŐ - Göcsej - l. Káva.

- HÁLÓVETŐ - Tápé - az a legény, a ki a hálót kiveti.

- HÁLÓZACSKÓ - Komárom - kis zacskó, hálóból kötve, a melyben a halász apró czókmókját, vagy eleségét tartogatja.

- HÁLÓZNI - általánosan - hálóval halászni.

- HALŐRHAD - Kuthy - tokhalak értelmében.

- HALPECZEK - egyenes, mind két végén hegyes halászszerszám, mint legősibb formája a horognak.*

- HALPÉNZ - squama.*

- HAL PÉNZE - sok helyen - hal héjja, pikkelye.

- HALPIACZ - Kresznerics - az a hely, a hol a halat rendesen árúlják.

- HALSERTE - Királyföldi - l. Halsörény.

- HALSÖRÉNY - Szeged - a fésűshalaknál (Percoidei) a hátsörényúszó (p. dorsalis).

- HALSZÁLKA - Királyföldi - l. Szálka.

- HALSZÁLKÁS SZÁRNY - Tóth Pál, BONNET fordításában - kemény szálkák közt feszülő halúszószárny.

- HALSZÁRNYA - általánosan - a hal úszószárnya.

- HALSZÁRNY - Orbis pictus 1708.

- HALSZATYOR - Királyföldi - gyékényből fonott, a hátra akasztható szatyor (Bodrogköz); helyesen halászszatyor.

- HALSZEDŐ - Királyföldi - a ki a kifogott halat felszedi.

- HALSZERKŐ - Szeged - a Sterna fajok, mint halászómadarak; l. Halászcsér is.

  794

- HALSZŰKE - P. K. Acipenser Güldenstaedtii BRDT. juv. Tisza m. PETÉNYI Tisza melléki halászok szájából a következő magyarázatot kapta: "A halszűke akkor jön, mikor szűkén van a hal". Innen a név. A faj kétségtelen; a névvel együtt gyűjtöttem. H. O.

- HALSZŰKE - Kresznerics - "Flunder"-nek magyarázva, a mi helytelen. A "Flunder", Platessa flesus, tengeri hal, mely folyóinkba nem jár, nem szűk, hanem lapos. A "halszűke" az Acipenser Güldenstädtii BRD. kivált az aprajának a neve.

- HALSZŰKI - Nyelvőr - Acipenser Güldenstädtii BRD.; ifjú. Győr.

- HALTAPOGATÓ - Királyföldi - l. Tapogató, Borító stb.

- HAL TAPOGATO - Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. - verriculum; itt hibásan a kétközhálóval egybetévesztve.

- HALTARTÓ - Kresznerics - l. Bárka, Rütő, Rejtő.

- HALTARTÓ - Miskolczi Gáspár - fával vagy kővel bélelt ásovány, a melybe a halat máshonnan hozzák.

- HAL TARTO BARKA - Ujfalvi-Szikszai XVI. század - Ichthyotrophium.

- HALTARTÓ REKESZ, a varsás ladikon stb. láda helyett.*

- HALTEJ - Kresznerics - a hímhal spermája, termékenyítő vagy fiasító nedve.

- HAL TEJE - Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. - lacteum intestinum.

- HALTETŰ - Kresznerics - halakon élősködő rákok, mint Lemmák, Dichelestidák, Caligidák és Argulidák.

- HALTŐR - Sz. Molnár Alb. - általános kifejezés, mely mindenféle szerszámra illik. Excipula.

- HALVACZOK - Bodrogköz - az a hely, a hol valamely hal állandóan tartózkodik, mint lyuk, gödör, gyökér, kő stb.

- HAL VASAR - Ujfalvi-Szikszai XVI. század - Ichthyopolium, forum piscarium.

- HALVARSA - Doroszló, Bácsmegye - l. Szárnyasvarsa.

- HALVEDER - az ókor értelmében - hal-szállító füles edény, illetőleg ős bogrács is; az archaeologiában legtöbbször "cista".

- HALVIJÁS - Máramaros, Visk - a hal ívása, párzása.

- HALZSÍR - Duna, Tisza, Körös - a hol a halat hasítják, sózzák és szárítják, ott a kicsapott belekből s hasításra nem alkalmas kisebb halakból halzsírt főznek.

- HALZSÍRKANÁL - Körös-Tarcsa - késalakra faragott kavarófa, a melylyel az üstbe gyűjtött halzsigereket főzés közben kavarva-vágva törik, hogy a zsír felszállhasson.

- HALZSÍRSZEDŐ - Körös-Tarcsa - mindenesetre ősi szerszám: egy nagy Anodonta jobb kagylófele nyélre alkalmazva; igen jó kanál a halzsír leszedésére.

- HÁM - Saród - l. Öv.

- HÁMFA - Karád - l. Apacs.

- HÁMOZNI - XVII. századbeli szakácskönyvek - a halról is: "Az czukajat igen szepen meghamozd", t. i. a héjjától megtisztítani.

- HANYATT FORDUL - Miskolczi Gáspár - a delfin, mikor a prédát csalja; hal értelmében mondja.

- HANZSÉK - Hegykő - a zsombik; jelesen az egyes.

- HÁNYKOLÓDIK - általánosan - a hal, mikor kivetik a szárazra.

- HARAPÓHOROG - B. Szabó Dávid - a kosztoshorog értelmében.

- HARÁNTCSONT - os transversale.*

- HARÁNTNYÚLVÁNY - apophysis transversa spinosa.*

- HARCSA - Silurus - Leső Harcsa.*

- HARCSA - K. - Silurus Glanis L. A tót: hrca névvel egy tőből fakadt. GALGÓCZInál (1622) megvan.

- HARCSA - Ujfalvi-Szikszai XVI. század - Silurus, barbota, mullus, perottis, barbellus, barbo, trigla. Itt csak Silurus a helyes.

- HARCSA - Janua 1729 - Silurus Glanis. Raja alatt felhozva.

- HARCSAFÉLÉK - Siluroidei, mint család.*

- HARCSAFÉREG - Komárom - a Palingenia longicauda álczája.

- HARCSAHOROG - Keszthely - legnagyobb fajta; ina 30-40 öles; kizárólagosan magyar kovácsok munkája és régies alakú.

- HARCSAPONTY - Mitterpacher - Barbus fluviatilis AG.; a bajuszától eredő jellemző elnevezés.

  795

- HARCSAPUNDRA - Silurus Glanis L. juv. Az ifjú harcsa. Bodrogköz.

- HARDSCHA - Bloch - l. Harcsa.

- HARGÁSZÓ - Göcsej - l. Horgász.

- HAROG - Egyházas-Oláhfalu s általában Székelyföld - halfogó horog. Göcsejben is így.

- HAROGIN - Egyházas-Oláhfalu - l. Pekle, Patony.

- HÁROMLÁB - Komárom - hálófoltozásnál három kiszakadt szem.

- HARTSA - Orbis pictus 1708.

- HÁRTYA - epidermis.*

- HASASZÁRNYA - Szeged - a hasúszószárny (p. ventralis).

- HASÍTANI - XVI. századbeli szakácskönyvek - a halról is: "hámozd es hasicz, vagd fel"; - felhasítani, hogy a belét kivethesse, felvagdalni darabokra. Az élő nyelvhasználat szerint a halat hosszában úgy felhasítani, hogy a két felét csak a has bőre tartja együtt, hogy így szárításra kiakasztható legyen.

- HASÍTÓ - Balaton, népiesen "hasittó", az a kés, a melylyel a halakat felhasogatják l. Hasítani.

- HASÍTÓ - Körös-Tarcsa - az az ember, a ki a halat hasítja. Nem halász.

- HASÍTÓ ASZTAL - Balaton - a melyen a halak hasítását végzik.

- HASÍTÓ DESZKA - Körös-Tarcsa - a halat nem asztalon, hanem deszkán hasítják, mely két kis széklábra van téve; lovagolva ülik meg.

- HASÍTÓ TANYA - Szeged vidéke - állandóbb tanya, kunyhóval, terítő karózattal, hol a halat hasítják, sózzák és szárítják.

- HASLIKACS - Porus abdominalis.*

- HASÚSZÓSZÁRNY = pinnae abdominales.

- HÁTRAMARADOTT SZÁRNY Keszthely -; hálóhúzáskor az a szárny, a melyből kevesebb került ki; l. Összevárni.

- HÁTSÖRÉNYÚSZÓ - pinna dorsalis.*

- HÁTULSÓ HOMLOKCSONT - os frontale posterius.*

- HÁTULSÓ TAT - Csongrád - a lélekvesztőben a far táján meghagyott rekesz, egyszersmind erősítés és ülőhely is.

- HÁTULSÓ VERSIK - Karád - l. Vörcsök.

- HEGY - Ecsedi láp, Börvely - szilárd, különben sík föld a lápok között.

- HEGYENJÁRÓ - Balaton, tihanyi őshalászat - az a halász, ki Tihany félsziget ormait meghágja, hogy látott halra kitekintsen. A tihanyi 7 halászbokor hét hegyenjárót tart. Ez a hegyenjáró igazgatja jeleivel a látott halra iramodó hajókat.

- HEGYES KECZE - Szeged - l. Hosszú kecze.

- HEGYES ORRÚ KECSEGE - Janua 5729 - Acipenser Ruthenus L.

- HEJ - B. Szabó Dávid - l. Halhéj, Pikkely.

- HÉJAS KÖVIHAL (Heas k. h.) Gobio fluviatilis CUV. GALGÓCZI 1622.

- HÉJATLAN KÖVIHAL (Heatlan k. h.) Cobitis barbatula L. GALGÓCZI, 5622.

- HÉJJA - Balaton-Füred - a halnak = pikkelye; de itt csak addig így, a míg a halon van; levakarva pénz.

- HÉJJAS FÉREG - Kuthy - rák.

- HERING - Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. - alec, halec, arenga, arenga passa, harenga, Alec infumatum; a füstölt hering tehát már ismeretes volt.

- HERINGFÉLÉK - Clupeoidei, mint család.

- HÉRINGHAL - P. K. - Pelecus cultratus L. Duna m. némely ponton.

- HERNYÓ - Székelyföld, általánosan - a giliszta.

- HÍGVÍZI HALÁSZAT - általánosan - tavaszi, nyári, őszi halászat a be nem fagyott vizeken.*

- HÍGVÍZI SZERSZÁM - Tihany - nyári és őszi halászathoz való öregszerszám; ellenkezője a jegesszerszám.

- HINAAR - Ujfalvi-Szikszai XVI. század - ulva, alga.

- HÍNÁR - Agárd - minden tömötten álló oly növény, mely a víz színe fölé nem emelkedik.

- HÍNÁROS - általánosan - fenékről kellő növényzettel benőtt víz, melyben nem lehet halászni.

- HÍNÁROS VÍZ - általánosan - a melyben sok vízinövény terem, mely a halászatot nehezíti, néha lehetetlenné teszi.

- HIZLALÓ TÓ - Tata - az az öreg tó, a melybe a nevendék pontyokat megnövesztés végett beeresztik és csírázó árpával tartják; a hármas forgó utolsója, a melyből a halat fogyasztásra halászszák.

  796

- HÓKONY - B. Szabó Dávid - a bókonynyal egyértelműnek magyarázva; l. Bókony.

- HOLLÓORRCSONT - os coracoideum.*

- HOLT ÁG - általánosan - a folyók mellékágai, a melyek az anyamedertől el vannak választva. Kitünő halászó helyek.

- HOLT VÍZ - általánosan - álló víz, melyben csak a keményéletű hal tenyészik.

- HOMLOKÁLLÁSÚ - a szem, mikor nagyon a homlokrészre van tolva.*

- HOMLOKCSONT - os frontale.*

- HÓNALJSZÁRNY - Balaton-Füred - p. thoracica.

- HÓNALJÚSZÓSZÁRNY - pinna thoracica.

- HOPORTSOSSÁG - Máttyus - a tokfélék vértsorainak fűrészessége.

- HORGAD - Mátyusnál - a lazaczról szólva - nála Salmo - a hím állkapcsának kampóssága = Hackenlachs.

- HORGADÁS - Miskolczi Gáspár - a lyra halról szólva "Annakfelette ha ez a Hal szivolva az aërbe felfüggesztetik az ő farkának meghorgadásával alkalmasint megmutatja, honnét s melly felől kelljen a széltől tartani" = horogformára görbülni.

- HORGASFA - H. O. - a melyre a halvedreket akasztották, hogy vállra vehessék.*

- HORGÁSZ - Komárom - a horoggal halászó halász; különben általánosan így.

- HORGÁSZNI - Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. - venari pisces.

- HORGASZO - Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. - hamiota.

- HORGOS - Latorcza mentén - l. Felvágó.

- HORGOS VÉG, a kosztos horog inának az a vége, a melyhez a horog kötve van.*

- HOROG - általánosan - leginkább vasból - a kasza fokából készült halászszerszám.

- HOROG - Ujfalvi-Szikszai XVI. század - hamus.

- HOROGBAN - Komárom - "a fenékhorgon minden tizedik horogban van egy horogkövécs", tehát minden 10-dik horog után egy böncső.

- HOROGDERÉK - Szeged - annyi mint horogín; erősebb fonal, a melyre a horgok a peklénél vagy patonynál fogva felköttetnek; l. Horogpalló is.

- HOROGGAL VALÓ JEGESHALÁSZAT, a melyet horoggal a jég alatt űznek.*

- HOROG HAJTOVÁNY, a horog görbülése.*

- HOROG-ÍN - Szentes, körösi halászok - a horog erősebb zsinege; l. Horogderék és Palló is.

- HOROGKÖVÉCS - Komárom - l. Böncső.

- HOROGMADZAG - Kopácsi - l. pékle, patony, cserke, talpalló.

- HOROGNYEL - Miskolcz - l. Koszt.

- HOROGPALLÓ - Szeged - lásd Horogderék.

- HOROGRA CSALNI - általánosan - a halat a horogra tűzött kedves eledelével csábítani, hogy rajta veszszen.

- HOROGRA VALÓ - Tihany - a német "Köder", l. Csali, Pélle.

- HOROGROSTA - Komárom - hálós fenekű rosta, a melyre a fenékhorgot kirakják, kivetésre elrendezik.

- HOROGSZERSZÁM - Szeged - kihúzó fedelű kis láda, a melyben a feles horgot, az élesítő reszelőt tartják.

- HOROGTÁBLA - Szeged - l. Intábla.

- HOROGZSINEG - Miskolcz - l. Horogín, Horogderék, Horogpalló, Palló.

- HOSSZÚKESZEG - T. Sz. Nátly - Szeged. Pelecus cultratus L. öreg.

- HOSSZÚ KECZE - Csongrád - a hosszúfarkú, tükörháló nélkül való, farkalós kecze.

- HOSSZÚSÁG - általánosan - a kerítő hálóknál, tehát öreg-, kecsege- stb. hálónál, a két apacs közötti terjedelem.

- HÖGY - Algyő - a hálótű orra.

- HÖGYÖSKECZE - Szeged - l. Hosszúkecze.

- HÚ! - Komárom - halászkiáltás, melyre a laptáros kiereszti a hálót.

- HUGYGYÓ - anus.*

- HUGYGYÓ - Kopácsi, Komárom - a hal végbelének a nyílása (anus).

- HUGYGYÓKA - Szeged - l. Hugygyó.

- HUJA! - Balaton-Füred - "állj!"

- HUJA! - Szeged - jel, hogy a háló ki van hányva, mire a peczkes legény beakasztja a peczket.

- HUKÓ - Mitterpacher - Salmo Hucho LIN.

- HULLÁMZÓ VÍZ - általánosan - a tavakon a szél nyomása alatt mozgó víz, a meddig még nem habzik, l. Habzó víz.

- HUROKVETŐ HALÁSZ, a csapóhurokkal járó.

- HUROKVETŐ HALÁSZAT, a mely a csapóhurokkal jár.*

  797

- HUSZÁRKESZEG - H. O. - Alburnus lucidus HECK. Szentes, körösi halászok.

- HÚZNI - általánosan - a gúzsba v. húzószegbe akasztható evezővel evezni, l. Dal, Dalladzani, Dalladzó.

- HÚZÓBÁRKA - Fertő tava - az, a melyet halászatkor a hajó után kötnek, l. Farosbárka, Lovasbárka, Nyargalóbárka.

- HÚZOGATÓ FARKHÁLÓ - Erdővidék, Olt mentén - l. Varsaháló.

- HÚZÓHÁM - Algyő - l. Farhám.

- HÚZÓHÁLÓ - Balaton - l. Léhés vagy Öregháló.

- HÚZÓPÁNT - Balaton, tihanyi őshalászat - az evező szára felehosszában alkalmazott füles pánt, melyet a vonószegbe beakasztanak.

- HÚZÓSZEG - Balaton, tihanyi őshalászat - a bödönhajó koloncza, melybe az evezőt beakasztják; l. Húzópánt.

- HÚZÓVÁNKUS - Balaton - az a nyerges fa, a melybe az evező beléfekszik.