B

- BÁBA-CSÍK, Cobitis elongata, HECK.

- BABAJKÓ - Balaton - ifjú ponty, Cyprinus Carpio L.

- BAGÓKESZEG - H. O. - Abramnis sapa PALL. Kis példányok. "Azért mondjuk bagónak, mer' csak olyan semmi hal." Nem becsülik. Komárom. Némely halász Bagolykeszegnek mondja s ez a helyes, mert a nagyszeműségre van alapítva.

- BAGOLY KESZEG, Abramis sapa PALL.*

- BAGOLYKESZEG - T. Sz. - l. Bagókeszeg.

- BÁGYADT HALAK REKESZE, ispita helyett.*

- BAING - Leucaspius, l. Kurta Baing.*

- BAING - P. K. - Aspius rapax AG. Szatmár.

- BAJUSZ - Szeged - könyökös deszka; az állóbárka orrának erősítésére való; a harcsa, ponty, márnahal, menyhal bajusz-szerű nyúlványai.

- BAJUSZOS ORSÓFARK - P. K. - Cobitis barbatula L. Eredet nélkül.

- BAK - Nagy-Dobrony. - az Örösháló rúdjának végén az a kampó, a melyre a háló akasztva van.

- BAK - Máramaros - l. Halászszék.

- BAK - általánosan - vastag fejfaforma, a melynél fogva az állóbárkát kikötik.

- BAKACS - Saród - a háromélű sás.

- BAKCSÓ - Szeged - Ardea nycticorax, máshol vakvarjú; halászómadár.

- BAKSA - P. K. 11. O. - Aspius rapax L. Tisza m.

- BÁL - Körös-Tarcsa - megmért és rendberakott szárított halak tömege (német: Ballen), l. Mázsa.

- BALATONI HERING - P. K. - Pelecus cultratus L.

- BÁLAZÓ - Szeged - Ez a kunyhó, melyben a bálokba kötött szárazhal el van téve.

- BALIN - Blicca, l. Ezüstös Balin.*

- BALIN - Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. - balena; itt nyilván a bálna értelmében.

- BALIN - Grossinger szerint a német "Waller", "Wallen"-től származnék, melyből LINNÉ a "Ballerust" csinálta volna; ám a német "Wallen" a harcsa, holott a LINNÉ "Ballerusa" keszeg s a magyar Balin is következetesen "Fehérhal" t. i. Aspius

  772

  rapax AG., Cyprinus aspius LIN. Egyedül a Drávafokon Blicca argyroleuca L. Balin; l. Baing, Boin, Bálind stb.

- BALÍN - H. O. - l. Balin keszeg. GALGÓCZI-nál (1622) megvan.

- BÁLIND - szerzőknél H. O. - Duna és Tisza mentén Aspius rapax L.; l. Balin keszeg.

- BALÍNHÁLÓ - Komárom - hetven méteres húzóháló, három soros, t. i. a finom léhés két tükörháló közé van fogva. Az Őn - Aspius rapax - fogásra használják.

- BALIN KESZEG - H. O. - változataival együtt legtöbbnyire Aspius rapax AG., jelesen a Dunamentén: Balin, Bálint, Bálind; a Bodrogközön: Boin, Bolyin; Szatmárban: Baing; az Ipoly mellet Pólind. Synonymjei: Baksa, Csabak, Fenekeszeg, Nyílkeszeg s főleg Őn a Balatonnál stb. csak a Drávafokon Blicca argyroleuca H.; a Bódvánál ellenben Squalius dobula L., l. Ezüstös Balin, erre alkalmazva Mohácson, Battinán és Bellyén.

- BÁLINT - P. K. - Aspius rapax L., l. Balin keszeg.

- BÁLKONY - Latorcza mentén - l. Bókony.

- BALLING - H. O. - Aspius rapax AG. Nagy-Dobrony.

- BALSZÁRNY - Bodrogköz - a nagy gyalmon a kátától balra eső hálófél.

- BÁLVÁNY - Szeged - az állóbárka oldalait alkotó vastag borítódeszkák.

- BANDÁR - H. O. - Lucioperca Volgensis CUV. Budapesten. Baján némely német eredetű halász csak az ifjú kősüllőt nevezi igy szalagos tarkaságáról (Band).

- BARANGOL - Balaton - a hal, mikor minden ponton, de csak kevés kerül a hálóba, tehát szerte jár.

- BARÁTF.SZ - K. - Aspro Zingel L. Tisza, Duna m. Velenczei tó. Körös m.

- BÁRD - Szeged - a halak föltagolására való vágószerszám.

- BÁRDKESZEG - H. O. - Abramis Brama L. a nagyja; a bárd a szélességre czéloz. Balaton-Füred.

- BÁRKA - általánosan - lyukasztott láda, a halaknak eleven állapotban való tartására. Alakja vidékek szerint változik. JERNEY 1198-ból följegyezte: "De quolibet vivario parvorum piscium vel maiorum, qui in vivaria, vulgariter Barka vocatis soliti sunt portari ad forum, duos meliores Pisces vivarii solvuntur." - FEJÉR Cod. Dipl. VII., 2, 590. "viuaria piscium quae vulgariter Barka vocantur." 1288-ból.

- BÁRKABABA - Komárom - l. Bőggő.

- BÁRKARAKODÓ - Csanád, Baja - a halász bárkák kikötőhelye.

- BÁRKÁS - Agárd - az a legény, a ki a bárkát a kikötőhöz hozza; a partra való halászatkor laptáros.

- BÁRKÁSOK - A XVI. század okirataiban; minden bizonynyal halkereskedők, l. Fisér.

- BÁRKASÜTŐ - Szolnok - fanyélbe erősített vas, a melylyel a bárka haltartó részének lyukait kisütögetik.

- BARNA CSÍK - P. K. - Cobitis fossilis L. (normalis). Szamos és Maros m.

- BAROKHÁLÓ - Budapest, Győr - l. Ághegyháló.

- BARSÓKA - T. Sz. Horváth Zsigmond - Balaton vidéke. Talán egy a Varsintával = Acerina cernua L.

- BARTAFIÚ - Heckel - Barbus Petényii; eredet nélkűl; nyilván Szatmármegye.

- BASZÁRKESZEG - H. O. - Abramis ballerus L. juv. Komárom.

- BATONY - Szeged - a horog inán az a vékonyabb rész, a melyre a horog reá van kötve; a német "Vorfach"; - l. Cserke, Horogmadzag, Patony, Pékle, Talpalló.

- BEADÁS - Szeged - a hálóvetés elkezdése.

- BEAKASZTANI - általánosan - Ez evezőt a húzóvánkus kolonczába, vagy a gúzsba.

- BÉCZE - Velencze - az a fácska, a melyre a háló szemeit kötik, l. Bércze, Börcz, Börcze, Börczfa, Gyalomdeszka, Hálókötőfa, Lapoczka.

- BEDAGAD - általánosan - a repedés, pld.: a hajón, ha vízbe teszik.

- BEDÖNTŐ - Balaton-Füred - a jégalatti halászatnál az a nagy lék, a melyen át a hálót a jég alá eresztik; l. Beeresztő lék, Betevés, Betevővék, Eresztőlék.

- BEDÖNTŐ LÉKSOR, a bedöntő és belső saroklék közötti léksor.*

- BEERESZTŐ LÉK - Tószeg - l. Bedöntő stb.

- BEÉRKEZIK - Keszthely - a feleháló, t. i. mikor kihúzáskor az öregháló szárnyának felehossza ki van húzva.

  773

- BEFALNI - Szeged - a hal befalja a horgot; tudta vagy nem tudta befalni.

- BEFELÉ HALÁSZNI - Balaton - a part felől a tó közepe felé halászni.

- BEHALÁSZNI - Balaton - a tilosba.

- BELIT KIVETNI - Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. - venterare, exenterare.

- BEJÁRÓKÖTÉL - Komárom - ha az öreghálóval úgy halásznak, hogy partra húzzák ki, akkor a bejáró kötelet a parton haladó laptáros a farhámmal tartja.

- BÉKAHAL - szerzőknél - Cottus gobio L. halászemberektől nem hallottam.

- BEKAPJA - általánosan - a hal a prédáját.

- BEKAPÓ - Egyházas-Oláhfalu - a tollashorgon a tollal fölszerelt horog maga.

- BÉKATŐR - Szoboszló, M. Nyelvőr - s keskenylevelű gyékény, Typha angustifolia L. jobb halászszatyrok kötésére való.

- BEKESZEGEL - Szeged - a halászó czigány a faluba; de csak akkor így, ha fogott is keszeget.

- BEKOPPANTJA - Miskolczi Gáspár - a hal a prédát s csak azután nyeli le.

- BELSŐ CSAPÓ - Balaton, tihanyi őshalászat - az evedző szárának az a fele, mely a húzópánt és a toll között van.

- BELSŐ FEDELÉK - praeoperculum.*

- BELSŐKŐ (kű) - Szeged - a fenékhorognál a folyóba szolgáló véghez kötött nagyobb kő.

- BELSŐ SZÁRNYCSONT - os pterygoideum internum. *

- BELSŐ SZEGLIK - Balaton, őshalászat - az a két szeglik, mely a Bedöntőhöz legközelebb esik; l. Szeglik, Fordítóvék.

- BEMONDANI - Komárom, Keszthely - a gyűlést; czéhszó: a mestereket meghívni.

- BÉRCZE - Komárom - l. Bécze stb.

- BEREK - P. K. - a Balaton körül előfordúló mocsaras helyek is, mint az Umbra canina termőhelyei.

- BERENAFA - Bodrogköz, Petrahó - l. Apacs.

- BERENYEFA - Bodrogköz - l. Apacs.

- BERIASZTANI - Kuthy - a szökő halat a hálóba visszariasztani, vagy rudakkal a háló felé terelni.

- BETAKARÍTANI - Balaton - a hálót szánkón v. ladikon hazavinni.

- BETEVÉS - Agárd - l. Bedöntő.

- BETEVŐVÉK - Latorcza mentén - l. Bedöntő.

- BEVENNI - Tápé - a halat a szákkal a hálóból, pld.: "akkora harcsát fogtam, hogy be nem vehettem a szákkal, vágó horog köllött hozzá."

- BEVETŐ - Zenta - l. Pendelyháló.

- BEVONÚL - Agárd - a csuka és a ponty a nád közé, azaz: a sík vizekből oda megyen.

- BIKKELY - P. K. - "sárgásfehér hal, mely - AGNELLI szerint - kárász és keszeg közt áll." Szerintem Scardinius erythrophthalmus BON. mocsaras vízből, hol a kárászt jellemző színt fölveszi. H. O.

- BICZKE - Szentes - hegyes vasalású, néha csak kihegyezett erős, karószerű bot, s melyre a laptáros hálóhúzáskor támaszkodik; l. Biszke, Szolgabot, Szolgapálcza.

- BIKA - Saród - l. Apacs.

- BIKATUTAJ - Balaton - gyékényből kötött nagy úsztató, az öregháló nehéz részeinek úsztatására.

- BILLEGHÁLÓ - Záhony - hosszú hegybe kifutó, kanálszerű merítő háló, a melyet billegetve alámerítenek és felhúznak; l. Villik, Villing.

- BÍRÓ - Tihany - a halászarticulusban annyi mint kormányos.

- BISZKE - Szeged - l. Biczke.

- BLINCZKE - Velencze - az a fácska, melyre a horgot használat után reátekerik.

- BOBÁLIK - Grossinger - nyilván a Bihar vidéki "Bobály", Umbra canina Mars; l. Bobály, Pótz és Peczehal.

- BOBÁLY - Károli J. - Umnbra canina Mars. Komádi Sárrét, Bihar, KOVÁCS JÁNOS, debreczeni tanár gyűjtése. Oláhos.

- BOCSKORVARSA - Erdővidék, Olt mentén - vékony vesszőből kötött halfogó, hasonló a régi egérfogókhoz. A kövekkel elrekesztett folyórészekben a hagyott közökbe állítják; a czége tartozéka.

- BÓDÉ - Kopácsi - az evedző mankója; l. Bódva, Bókony, Gomb, Kacs, Kamat, Mankó.

- BÓDORKESZEG - P. K. - H. O. Scardinius erythrophthalmus BON. Duna m.; biztosan Komárom.

- BODORHINÁR - Szolnok - Utricularia vulgaris; a tanyahelyeken tisztogatják.

- BÓDVA - Petrahó - az evedző mankója, így: "letörött az evedző bódvája" l. Bódé.

  774

- BOGNÁR - Szeged - a ponty és márna sörényének első, fűrészes csontsugara. A nagyobb halat a bognárnál fogva vetik ihanyra.

- BOGYÓ - Ipoly-Nyitra - a kosztos horog inán az a fácska, dugó, gyékény stb., mely a vízen úszik s megmozdúl, mikor a hal a horgot rángatja; l. Pallóka, Pedző, Pícze, Tutaj, Úszó.

- BOÍN - Aspius rapax AG. Bodrogköz.

- BÓKONY - Komárom - könyökfa a ladik belsejében, l. Burgony; nyilván a német "Bogen"; a Fertő mellékén az evedző mankója; Simontornyán ezenkívül az ághegyháló rúdján levő mankó is, melynek a halász nekiveti a lábát (ez s háló itt Umbella).

- BOKOR - Balaton - az egy szerszámhoz tartozó halászok szövetkezete; a régi "Mansio"; l. Czimboraság, Felekezet, Hálóbokor, Kötés.

- BOKORHAL - Balaton-Füred - seregesen járó hal.

- BOKORHÁLÓ - Bodrogköz - rúdra alkalmazott, félkörösszájú zsákháló, mely víz ellenében a patakokba, kivált bokros helyeken beállíttatik, s a melybe a halak a zurboló fákkal bekergettetnek.

- BOKORSZÁK - Nyelvőr - l. Bokorháló.

- BOKROS PART - általánosan - s hol a parton bokrok növekednek. Alatta halas a víz.

- BOLÉN - l. Balinkeszeg; Göcsej; szláv hal-név s a magyar Balin stb. innen ered.

- BOLYIN - H. O. - l. Balinkeszeg; Bodrog mentén. Innen: Boin, Bain, Balin és Baing.

- BÓNÉ - Szentes. - A Hosszúkecze vasas ina; Körös-Tarcsán ez turbuk-in; sok helyen a keczehálót egyszerűen bónénak nevezik; l. Bónéfa, Kakasülő.

- BÓNÉFA - Körös-Tarcsa - a Hosszúkecze fakerete; ugyanígy a kuszakecze fája is; l. Kakasülő.

- BÓNÉKŐ az, a mely a hosszú- és kuszakecze fájának az aljára a bónépánttal van megerősítve.*

- BÓNÉPÁNT, az a vas, a mely a bónékövet tartja.*

- BÓNÉS - Szolnok - a hosszúkeczével és fenékhoroggal járó kishalász.

- BORDÁK - costae.

- BORDÉLY - B. Szabó Dávid - Blicca argyroleuca HECK .

- BORHOLY - H. O. - Acerina cernua L. Nagy-Dobrony.

- BORÍT - Szeged - a háló, pld.: jól, - rosszúl borít, azaz: jól, - rosszúl fogódzik meg benne a hal. Tiszaföldváron az áradás után álló vizekben megborítják a halat, az az vesszős hálót (milyen csibék, libák borítója) csapnak rá. H. O.

- BOTI - Cottus gobio L. Erdővidék, Olt menti vizek, l. Botos Kölönte.

- BOTLÓ - Bódva mentén - rúd, s végén talpszerűen reászegezett bőrdarabokkal, a halaknak a kövek közül és alól való kiűzésére szolgáló szerszám, l. Gűbű, Zurbolófa; a bokor, varsa, vagy botlóháló tartozéka, úgy a farszáké, farkashálóé is.

- BOTLÓHÁLÓ - Kopácsi - l. Bokorszák és Botló.

- BOTLÓLNI - Bódva mentén - a botlóval a halat a bokor- v. varsahálóba kergetni.

- BOTOS - Kopácsi - a halászbokor főembere, általánosan kormányos.

- BOTOS - H. O. - l. Botos Kölönte.

- BOTOSÁSZNI - Egyh.-Oláhfalu - Botos Kölöntét szigonyozni. Nem dönthetem el, vajjon, a hal neve: Botos Kölönte, a szerszámtól, mely botra járó, vagy s fejtől, mely nagy = buta, ered-e. L. Butikó.

- BOTOSÁSZÓ - Egyh.-Oláhfalu - az a szigony, a melylyel a botos kölöntét szúrják; de az a halászember is, s ki evvel a szerszámmal jár.

- BOTOSHOROG - Kis-Majtény - l. Kosztoshorog.

- BOTOS KÖLÖNTE hal, Cottus gobio CUV.*

- BOTOS KÖLÖNTE - Cottus gobio L. Erdővidék, Olt menti vizek, l. Botos, Butikóhal.

- BŐCSCSŐHÁLÓ - Héjjasfalva, Ujszékely - kávás, kanálhoz hasonló változata a farkashálónak.

- BÖDÖN - Balaton - az egy fatörzsből vájt lélekvesztő ladik.

- BŐGGŐ - Szeged - az állóbárka orrán az a faragott rész, mely egy bőgő fejéhez hasonlít.

- BŐKE - P. K. - Leuciscus rutilus L. Balaton l. Büke; nyilván a Bökle kopása s e fajra való hibás alkalmazása.

  775

- BÖKLE - H. O. P. K. - Alburnus lucidus HECK. Duna m., Komárom; az utóbbi helyen minden halász következetesen rámondta.
  Bökle, Ökle egy tőből fakadt a német Uklei és Ückelei; továbbá tót Oklajka- és cseh Auklei nevekkel.

- BÖKŐ SZIGONY az, a melylyel csak oldalt fölfelé lehet szúrni.*

- BÖNCSŐ - Szeged - a fenékhorog hosszában, minden tizedik horog után kötött, kisebb sülyesztőkő.

- BŐR - cutis.

- BÖRCZ - Tihany - l. Bécze.

- BÖRCZE - Szeged - l. Bécze.

- BÖRCZFA - Agárd - l. Bécze.

- BÖTÖK - Balaton, őshalászat - az öregháló mind a két húzókötelének hossza-közepén kötik a bötököt, hogy a húzás egyenletességét biztosítsák; ha az egyik kötél már annyira van kihúzva, hogy a bötke látszik, a másikon ellenben még nem, akkor csak emezt húzzák; l. Összevárni.

- BRÁNA - H. O. - Barbus fluviatilis AG. Bánfi-Hunyad; czigány halásztól való; nyilván a márna változata.

- BÚB - Agárd - több nádszálat összefoglalva, bogot kötni.

- BUCZÓ - Aspro, l. Magyar Buczó, Német Buczó.*

- BUCZÓ - K. - Aspro vulgaris C. V.; hibásan: Aspius rapax AG. Csongrádon P. K. hibásan Tinca vulgaris CUV. Tiszaföldváron.

- BUCZOK - P. K. - Aspro vulgaris C. V. Zala-Tapolcza.

- BUCZÓKESZEG - H. O. - Aspius rapax L. Körös-Tarcsa.

- BUFFOGATÓ - Kenesse - furkó alakú, kivájt fejű szerszám, a halak beriasztására; l. Bukló, Bufoló, Bufonó.

- BUFOLÓ - Tihany - l. Buffogató, Bufonó.

- BÚFONÓ - Tihany - l. Buffogató.

- BUGYGYANÓ VÍZ általánosan - a folyók nagy mélységeiből egyes pontokon felvetődő víz, mely a víz színén forrongó mozgású.

- BUGYKA - B. Szabó D. - helyesen halhajtó rúdnak magyarázva, l. Botló, Gübü, Zurbolófa.

- BUGYKÁZÓ - B. Szabó Dávid - l. Bugyka.

- BUJTÓHÁLÓ - Kopácsi - l. Borító, Tapacs, Tapogató.

- BUKÁLÓ - Balaton, Boglár táján - l. Körmösrúd.

- BUKÁLÓHÁLÓ - Göcsej - l. Borító és Púposháló.

- BUKKOL - Szeged - a hálóba került tok, felbukva vergődik.

- BUKLÓ - Balaton - somogyi part - l. Buffogató, Búfoló, Búfonó.

- BUKLÓ LÉK a jeges vonón az ajtólék előtt - a vonón belől - álló lék, a melyen buffogatnak.*

- BUKLÓLÉK - Keszthely - a jég alatt való halászatnál az ajtólék előtt áll a buklólék, mely arra való, hogy kihúzáskor a Buklóval (Bufonó, Buffogató) belé csapdossanak, tehát a halat a zsákba riaszszák.

- BUKOR - Agárd - sűrű nádüstök.

- BUKORSZÁK - Szolnok - l. Bokorháló, Bokorszák.

- BUKROZÓ - Varbó, Ipoly mentén - l. Bokorháló, Bokorszák, Varsaháló (palócz).

- BULES - Heckel - Perca fluviatilis L. Dráva-fok, Béllye; de Sügér néven is ismerik.

- BUNKÓS FOGAK - dentes clavati.*

- BURÉTTÓ - Keszthely - l. Borító, Tapacs, Tapogató.

- BURGONY - Szeged - l. Bókony.

- BURROG - Komárom - a hajó, mikor s hullámzó víz a fenekét üti.

- BURVÁNYLIK - Komárom - a hal, mikor vergődve hullámot vet.

- BUSTYÁLLÓ - Kopácsi - l. Ághegyháló stb.

- BUTA - Mátyus - a harcsa elkerekített orráról.

- BUTIKÓ - Cottus gobio L., Udvarhely megye vizei (székely), talán nagy (buta) fejéről; különben egy tőből való a Boti, Botos, Botos Kölöntével.

- BÚTOLÓFA - Ipoly mentén - l. Botló.

- BUTTYKAHOROG - Baja - a Buttyogató tartozéka; l. azt; különben erős inon függő kettős harcsahorog.

- BUTTYKÁZÓ LYUK - Miskolcz - nagy lék, a melyen az örvöshálót leeresztik, de a melyen át a B. rúddal a halat is kergetik; l. ezt.

- BUTTYKÁZÓ RÚD - Miskolcz - az a rúd, a

  776

  melylyel téli halászatkor a B. lyukon át s halat az Örvösháló felé hajtják.

- BUTTYOGATÓ - Szeged, Csongrád, Szolnok, Kopácsi, Komárom - talpas fácska, a melylyel a vízbe vágnak s "buty", "kuty" vagy "futty" hangot csalnak ki, azaz a béka hangját utánozzak s evvel a harcsát a horogra csalják. Komáromban kis bádog-pohárral kuttyogatnak; l. Futtyogató, Kuttyogató, Puttyogató.

- BUZASZEMŰ KÁRÁSZ - P. K. - Scardinius erythrophthalmus BON. Győr körül.

- BUZASZEMŰ KESZEG - P. K. - Scardinius erythrophthalmus BON. Duna m.

- BÜKE - H. O. - Leuciscus rutilus L. Balaton.

- BŰZLIK - a hal (a fejétől), mikor rothadásnak indúl.