K

- KAAKA - Ujfalvi-Szikszai XVI. század - Juncus.

- KABAK - általánosan - a lopótök kurtanyakú fajtája; használják csíktöknek és sokszorosan úsztatónak pld. a fenékhorgászatnál, a lábóhorgon; néha kobak is.

- KACS - Körös-Tarcsa - az evező nyelén levő fogantyú; l. Bódé stb.

- KACSAORR - Szeged - a viza, tok, sőreg, kecsege vagyis a tokfélék orra.

- KACZÉR - Balaton, általánosan - karcsú nádcsóva, melyet téli időben az eresztőhálóra őr helyett jelnek kötnek. A kaczér a zajló jégnek könnyen enged, innen az elnevezés.

- KÁFA - Hegykő - l. Apacs.

- KAKASÜLŐ - Kopácsi - a kecze fája, l. Bónéfa.

- KALÁNHÁLÓ - Sepsi-Uzon - l. Bőcscsőháló, Ollóháló.

- KALAUZ - Bodrogköz - az, a ki a hal vaczkát tudja.

- KALICZKA - Balaton-Füred - l. Vejsze.

- KALLANTYÚ - Szolnok - l. Kolomp, Húzóvánkus, Kaloda.

- KALODA - Keszthely - a bödön hajó húzóvánkusa; van húzó- és keresztszege; Húzószeg, Keresztszeg.

- KALLÓSZÍJ - Kis-Majtény - l. Cziklend.

- KALLÓZNI - Kis-Majtény - l. Cziklendeni.

- KAMPÓ - Varbó, Ipoly mentén - a szigonyról, melynek egyes ágát a palócz kampónak mondja (palócz). A Bodrogközön a kereső, l. Gébics.

- KAMPÓS FOGAK - dentes raptatorii.*

- KAMSA - Szolnok - l. Gébics.

- KANALAS FOGAK - dentes cochleariformes.*

- KÁNCSA - Tápé - l. Gébics, Gemics, Gemes, Gamó, Kampó.

- KÁNDRÓ - tóban élő hal. Székelyföld, talán Perca fluviatilis L., melynek oláh neve tavas helyeken Kosztros.

- KÁNVA - Szentes, körösi halászok - l. Káva, Hajtovány.

- KAP - a hal a horoghoz, vagy a horog után.

- KAPARÁSZHÁLÓ - Turahát - l. Varsaháló.

- KAPARÓ (háló) - Bodrogköz - l. Varsaháló.

- KAPARÓSZÁK - Szolnok - l. Varsaháló.

- KAPÓHAL - Komárom - a nagy hal (viza, harcsa) mellett kifogott apróbb halak, a melyekben a legénység részén kívül osztozik.

- KARICS - H. O. - Carassius vulgaris NILS. Lázi, Nógrád megye (palócz).

- KARIKA - Hegykő, Saród - l. Csiga, Villafa; szerkezet szerint az előbbivel egyezik.

- KARIKAKESZEG - H. O. - Leuciscus rutilus L. juv. Komárom. Tulajdonképpen Abramis sapa PALL.

- KARISNYA - Kis-Majtény - a rácsa kerete; l. Kasornya, Káva, Hajtovány.

- KARÓRA HALÁSZNI - Hegykő - mikor nem a partra húzzák ki a hálót, hanem a tó színén a hajóba, mely a levert karóhoz van kötve.

  800

- KARÓS HORGÁSZAT az, a midőn a horgot a partba leszúrt karóhoz kötik.*

- KAS - Erdélyi-Mezőség - a vejszének az a része, a melybe a hal betéved, l. Kürtő, Fej.

- KAS - Velencze, Komárom, Balaton, Szeged - eltérő alakú kosarak a halak szállítására.

- KASHELY - Derczen - a lábó könyökében vagy öblében lévő köz, melyen a víz átfolyhat s a melybe a csíkkast beléfektetik, hogy az úszó csík belétévedjen.

- KASORNYA - Kis-Majtény - az a vesszőből csavart kantár, a melynél fogva a csíktököt hordozzák.

- KASZAKESZEG - P. K. - Pelecus cultratus L. Szamos, Maros m.; Bodrogköz, H. O.

- KASZÚR - Börvely - a Magyar Velenczén divó gyalázkához hasonló, de jobb szerkezetű nád- és lápvágó eszköz; a csikász legkedvesebb szerszámja, mert fegyvere is.

- KÁTA - Karád - l. Segg.

- KATÉR - Balaton, Kenesse - mindenféle giz-gaz, a mit a Balaton a partra kivetett. Tüzelő anyag l. Habita, Habócsa, Katré.

- KATKA - Szeged - l. Fentő; Szegeden többnyire négy nagyobb horog vasmacska alakba kötve; van azonban a fentőhöz hasonló is, még pedig két böncsővel terhelve; alkalmasint az akadka, akatka kopása.

- KÁTRÉ - Tápé - l. Habita, Habócsa és Katér.

- KATUCSFA - Nagy-Bereg, Borzsa folyó - a czége kapujába beállítható gamzsaháló tartó kerete.

- KÁVA - Bódva mentén - azok a farészek, a melyekre a hálók feszítve vagy kötve vannak; így pld. az ághegyháló, két keresztbeálló félabroncsnak négy végére van kifeszítve s innen "négy kávás merítő"; - l. Hajtovány.

- KÁVAKÖTŐ MADZAG - Miskolcz - az, a melylyel a tesziveszi háló - ághegyháló - két abroncsa középen meg van kötve.

- KÁVAKÖZ - két káva közötti hálórész, illetőleg tér.*

- KÁVALAPÁT - Máramaros - félkörű kávára középen és keresztbe erősített ékalakú lapát, a melylyel a halász az apró köveket bolygatja, hogy az apró halat a csáklyahálóba beriaszsza.

- KÁVÁRA HÁNYNI - Miskolcz - a hálót a tájára felkötözni: "kávára kell hányni a hálót".

- KÁVA-VAS - a vasas-örvösháló ághegykáváját súlyozó vas.*

- KAVICSHAL - P. K. - Cobitis barbatula L. Garam, Léva mellett.

- KAVICSOS FENÉK - általánosan - igen durva homokkal s apróbb kövekkel elegyesen borított vízfenék.

- KECSEGE - K. - Acipenser Ruthenus L. GALGÓCZI-nál (1622) megvan. MIKLOSICH szerint a szláv kečiga (?).

- KECSEGE - Orbis pictus 1708.

- KECSEGEHÁLÓ - Komárom, Budapest - 70 m. hosszú 2 m. széles. Berendezése alapjában olyan mint az öreghálóé, de a hálórész hármas: közbűl finom léhés, mely mindkét oldalon tükör között van; l. Inléhés, l. Tűkör.

- KECSEGE TOK hal, Acipenser Ruthenus L.*

- KECSIGE - Ujfalvi-Szikszai XVI. század - Sturio primus, echinus. Érdekes megtudni, mit értettek a régiek a Sturio primus és secundus alatt, minthogy a nyelvészek még ma is idézik; l. SZARVAS GÁBOR "Czápa" a Magyar Nyelvőrben; l. Kecsege.

- KECSÖGE - H. O. - Acipenser Ruthenus L. Szegedi kiejtés.

- KECSKEBÉKA - Szeged - Rana esculenta; a harcsa csalija.

- KECZE - Szeged - háromszögletű, súlyozott fakeretre alkalmazott fenékháló, melyet csónak után vonszolnak; l. Kocza is. Két öregszemű, islikből kötött tükörháló között a finom hálótest; a hosszú ín lószárcsontokkal felszerelve.

- KECZEG - H. O. - Leuciscus rutilus L. Ipoly, Lázi Nógrádmegye (palócz); Alburnus bipunctatus HECK. Egyh. Oláhfalu.

- KECZEKÖRÖM - Szeged - l. Koczaköröm; a bónéfa; l. azt.

- KAPÓKESZEG - H. O. - Aspius rapax AG. Baja.

- KAPU - Fertő tava - a kürtő része. Ott a hol a lészák már sarokra hajlanak, az első, tágas átbocsátó rész, hová a hal legelőbb kerül befelé.

- KAPU - Nagy-Bereg - a czége nyílása, a melybe a gamzsahálót beállítják.

- KAR - Börvely - a csíkputtonyon az a két

  801

  fonadék, a melynél fogva a halász a puttonyt a vállára akasztja.

- KÁRÁSZ - Carassius, l. Kövi Kárász, Széles Kárász.*

- KÁRÁSZ - K. - Carassius vulgaris NILS Egy tőből való a német: Karausche, Kareisl, Gareisl; az oláh karas és tót karaš, karašek nevekkel. GALGÓCZI-nál (1622) megvan.

- KÁRÁSZ - Janua 1729 - Carassius vulgaris NILS

- KARASZ - Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. charax; ma egy halcsalád Characinidae és a Charax nem; tengeri hal.

- KÁRÁSZKESZEG - T. Sz. Nátly és H. O. - Szeged, - P. K. - Tiszaföldvár, Scardinius erythrophthalmus BON., tavakból.

- KÁRÁSZ PONTY, Cyprinus acuminatus HECK.*

- KÁRÁSZPONTY - H. O. - Carpio Kollarii HECK. Velencze. Minden halász állítja, hogy a kárász és a ponty keveréke.

- KÁRÁSZVARSA - Doroszló (Bácska) - két bejáróval, dobszerűen fölpeczkelhető hálóból kötve; máshol a kárászvarsa egy bejáróval.

- KARCSU-PONTY - Grossinger - "Kartsóponty" - nyilván a Cyprinus hungaricus HECK.

- KARCSU PONTY - Szirmay Andr. - Phoxinus laevis AG. értelmében.

- KARDKESZEG - P. K. - Pelecus cultratus L. Tisza m.

- KARDA - P. K. - Pelecus cultratus L.

- KARDAHAL - P. K. - H. O. - Pelecus cultratus L. Duna m.

- KARDAKESZEG - H. O. - Pelecus cultratus L. Csongrád.

- KARDOS - Pelecus, l. Sugár Kardos.*

- KARDOS - P. K. - Pelecus cultratus L.

- KAREVEDZŐ - Keszthely - be nem akasztható, mankóval ellátott evedző.

- KECZÉS CSÓNAK az, a melyen a keczés jár.*

- KECZÉZŐ - Szeged - a keczével halászó halász.

- KECZÉS - Tisza mentén - keczehálóval járó halász.

- KECZÉZNI - Tisza mentén - a keczével halászni.

- KEJTÁG (kétág) - Latorcza mentén - l. Keresztkötél.

- KELE - Scardinius, l. Pirosszárnyú Kele.*

- KELEHAL - P. K. - Scardinius erythrophthalmus BON. Balaton.

- KELEN - Göcsej - Scardinius erythrophthalmus BON., nyilván a szláv "Klen" keszegnévvel egy tőből való, l. Kele, Keling, Telea, Telen és Telény.

- KELEVISZ - Komárom - az iszapban fekvő ágasbogas fa, melybe a háló beakad.

- KELING - H. O. - Squalius dobula L. Kis-Majtény; a balatoni kelehallal rokon név.

- KEMÉNY HAL - általánosan - mondják arról a halról, mely a szárazra vetve is sokáig elél, pld. ponty, kárász, sügér. A keménység, ha jósággal párosúl, növeszti a hal becsét.

- KEMENY HEJU HAL - Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. - concha, conchile, conchilium, ostrea; régente az Unio, Anodonta kagylók is halszámba mentek.

- KEREKDED HÉJJAK - Miskolczi Gáspár - pikkelyek, halpénz.

- KEREK HALPÉNZEK - squamae cycloidae.*

- KEREKKESZEG - T. Sz. Nátly - Szeged. Abramis sp? talán sapa PALL

- KERÉKSZEG - P. K. - Aspro vulgaris CUV. kitünően festi az alakot. Nyitra torkolata.

- KERESŐ - Balaton - vaskampós, görbenyelű szerszám, a melylyel a jég alatt eltévedt vezérrúdat fölkeresik s helyrehúzzák, l. Gébics és Gemics; Tihanyban azonban a vasból készűlt fentő neve.

- KERESŐ HALÁSZ, a keczés, vezetős, kaparós halász.*

- KERESŐ HALÁSZAT az, a midőn a halász folytonos helyváltoztatás mellett alkalmazza a szerszámot, pld. a keczét.*

- KÁRÁSZ - Grossinger - Palingenia longicauda, "Tiszavirág".

- KERESZTFA - Bodrogköz - a bokorháló lábát megerősítő fa.

- KERESZTHÁLÓ - Kolozsvár - l. Ághegyháló stb.

- KERESZTKÁVA, a borító oldalát alkotó, egymást keresztező káva.*

- KERESZTŐR - Bodrogköz - a téli vasas szák hálóján keresztbe futó fonalak, melyek a hal jelenlétét a feljáró őr és pedzője útján elárúlják.

- KERÍTŐ HALÁSZAT, az öreghálóval, gyalommal

  802

  s rokonaikkal űzött halászat, mely körbe vagy félkörbe keríti a halat.*

- KERÍTŐ (háló), - Szeged - tulajdonképen kézi háló, két ember számára; van parája, kő helyett azonban ló lábszárcsontok vannak rákötve. Hossza 8-10 m.

- KERÍTŐ JEGESHALÁSZAT - a gyalommal a jég alatt űzött halászat.*

- KERÍTŐ SZIGONY - Oltszem - öt ágú, szakás szigony, melynek középső ága a legrövidebb, a többi fokozatosan hosszabb, úgy, hogy az ágak hegyei együttvéve lapos ívben meredeznek.

- KERESZTSZEG - Keszthely - a bödönhajón az a szeg, a melylyel a húzóvánkus meg van erősítve.

- KERÜL - a hal horogra, hálóba.

- KESERŰ FOG - Agárd - a ponty torokfoga.

- KESERŰHAL - P. K. - Rhodeus amarus AG. Balaton tája.

- KESERŰ PONTY - Szirmay Andr. - Rhodeus amarus AG.

- KERÍTENI - Bodrogköz - a tanyát, ilyen alkalmazásban: "Már háromszor kerítettünk", t. i. ennyiszer vetették ki a hálót. Általánosan a húzóhálókkal való halászás módja, mely abban áll, hogy a hálót előbb kifeszítik s azután körösen összehozzák.

- KESKENY KECSIGE - Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. - Rhombus; tehát tengeri keszegúszó, a német "Steinbutt".

- KESSEGI - Marsilius - l. Dévér keszeg.

- KESTSCHEKE - Marsilius, Bloch - l. Kecsege.

- KESZE - H. O. - Abramis és Leuciscus fajoknál genusz név. Szeged; de nem általánosan.

- KESZEG - Abramis, l. Bagoly Keszeg, Dévér Keszeg, Éva Keszeg, Lapos Keszeg, Leuckart Keszeg, Silány Keszeg, Szemes Keszeg.*

- KESZEG - általánosan - minden ú. n. fehér-hal; egyesíti az Abramis, Blicca, Leuciscus, Squalius, Aspius, Idus, Scardinius nemeket; kiválóan az Abramis nemre alkalmazva.

- KESZEG - Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. - Leuciscus, in genere.

- KESZEGE - P. K. - Abramis brama L. Balaton.

- KESZEGHÁT - sok helyen - oly hegy, melynek domborulata az Abramis fajok, jelesen az Abramis Brama hátának élére emlékeztet.

- KESZEGHÁTRA MOSVA - Duna - mondják kivált homokzátonyokról, mikor élek látszanak rajtok; szintén az Abramisról véve.

- KESZEGÓLDALT - általánosan - szűk résen a test keskenyével, tehát oldalt átbújni; mint testi hiba: féloldallal előbbre járni. Az Abramis lapos testéről véve.

- KESZI - H. O. - ú. m. Kesze.

- KETHKEZHALO (Kétközháló), már 1493-ban. Az egri püspökség számadási könyvében. Udv. levélt. Bécsben Nr. 314. Fol. A két végét egy-egy ember fogja s úgy kerítenek vele, tehát két ember közé való háló; l. Kerítő.

- KÉTKÉZHÁLÓ - Turahát - l. Kerítő, Kétköz.

- KÉT-KEZZEL VONÓ HÁLÓ - Janua. 1729 - a mai kétközháló.

- KÉTKÖZ - Bodrogköz - kisebb gyalom, melyet két ember közre vehet s vonhat; l. Kerítő.

- KÉTKÖZHÁLÓ - T. Sz. - l. Kerítő.

- KET KÖZ HALO - Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. - a haltapogatóval verriculum alatt.

- KÉTSZÁRNYÚ - a hal kormányúszója, mikor két egyenlő félből állva, fecskefark alakú, mint pld. a pontyé; a tudományos mesterszó "homocerk".*

- KÉTVÉGŰ KÓPJA HAL - Anphioxus lanceolatus, YARRELL.*

- KEVESKOR - Nagy-Dobrony - igy: "a kullogót csak keveskorig lehet használni.

- KÉZTŐ - carpus.*

- KIFELÉ HALÁSZNI - Balaton - a tó belsejéből a part felé halászni.

- KIFOGÓ - Keszthely - A 40 öles horog ín vége a part felől, a víz derekán le volt kövelve s ez a pont egy úszó nádcsóvával (kótával) volt megjelölve; innen 10 ölnyire egy nádszál volt leszúrva, mely az in 10-dik ölét s egyszersmind azt a pontot mutatta, a melyen az inat emelték, azaz: kifogták.

- KIFOGOTT HAL - Balaton - a zsákmány.

- KIFOLYO TO - Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. - lacus.

- KÍGYÓ-HALACSKA - Grossinger - a Petromyzon fluviatilis LIN. ifjúkori alakja, tehát az "Ammocoetes branchialist."

  803

- KIHÁNYÁS - Komárom - az öreghálónak a vízbe való bevetése.

- KIHÚZÓVÉK - Latorcza mentén - l. Ajtólék.

- KIJÁRÓ KÖTÉL - Komárom - az, a melyet a hálót kihányók a partra kihoznak.

- KIJÁRÓ VÉG - általánosan - az öreg v. léhéshálónak az a vége, a melyet a ladikon kihoznak; l. Kijáró kötél is.

- KIJEGELNI (a csapást) - Balaton - az egy pont meghalászásához szükséges lékeket kivágni.

- KIJELELNI - Balaton-Füred - a jegen a tanyát a jegellők számára kipontozni; ezt a vezeres szakóczával végzi s csak azután következik a jegellők munkája.

- KIKAP - Szeged - a hal a tiszavirág után, az az: fölveti magát, hogy a víz fölött röpülő kérészt (Palingenia longicauda) bekaphassa.

- KIKARÓZNI - Szeged - a fenékhorgot a partba szúrt karóhoz kötni; l. Kikötni.

- KIKERÍTENI A JEGET - Balaton - a lékek helyét megjegyezni; l. Kijelelni.

- KIKÖPI A HAL A HORGOT - általánosan - mikor a horoggal játszik, a szájába kapja, de ismét kilöki.

- KIKÖTNI - általánosan - hajót, ladikot, bárkát a parthoz kötni; a vízbe szolgáló szerszámot, pld. a fenékhorgot a parton levert karóhoz kötni; l. Kikarózni.

- KIKÖTŐ BAK, a rúdbaktól való megkülönböztetés végett.*

- KIKÖTŐHOROG - Szolnok - két karó közé kikötve; egészen sajátságos mód.

- KIKÖTŐ KARIKA, a halász járóművek és bárkák orrán az a karika, a melynél fogva ki lehet kötni.*

- KILEKELNI - H. O. - a jégbe a halászathoz szükséges lékeket vágni.

- KILENCZSZEMŰ HAL - Fáy-féle szakácskönyv, XVI. század - Petromyzon fluviatilis, a két szemről, egy orr és hét, szemalakú szilványlyukról.

- KILENCZ SZEMŰ HAL - Janua 1729 - Petromyzon fluviatilis.

- KILENCZ SZEMŰ HAL - Ujfalvi-Szikszai XVI. század - lampetra oculata; nyilván a vak ingola. Ezt követi: "Az kilenczszeműhöz hasonló lampedra". Az Orbis pictus (1708) is adja; de latinúl muraenula. Nyilván Petromyzon.

- KILÉP - Agárd - a ponty, az az átveti magát a hálón, szökik.

- KILINCS - Csongrád - a lélekvesztőn a cziklony beakasztására szolgáló fül.

- KINYÚJTANI - Komárom - az alattságot, azaz: kiereszteni a vékony kötelet, a melynél fogva a halászhajót vízellenében húzzák.

- KIRÁLYHAL - P. K. - Acipenser stellatus. PALL. Eredete nincs feljegyezve.

- KIRÁLYPONTY - P. K. - Cyprinus carpio L. Duna m., l. Tükrösponty.

- KIRÁLYPOZSÁR - Szirmay Andr. - Cyprinus Carpio L. macrolepidotus.

- KIRCZA - Heckel - Cobitis taenia. Biztosan oláh elnevezés.

- KISAFA - Agárd - halmázsálásnál erre akasztják két fülénél fogva a kast; olyan mint a kocsi kisafája, csak a középső vasalása más.

- KIS APATSÓ - B. Szabó Dávid - helyesen magyarázva mint laptáros apacs.

- KISBÍRÓ - Tihany - a halászbokor legifjabb tagja; főfeladata a társakat felköltögetni, összehívni; rendeleteit a kulcsostól kapja.

- KISÉRNI - Balaton-Füred - az eresztőháló betevésekor, azaz: ehhez képest a ladikot kormányozni. A betevést három ember végzi, az egyik ereszti (a hálót), a másik húzza (evedz), a harmadik kíséri (kormányoz).

- KISGAZDA - Karád - a jég alatt való halászatnál a második ember.

- KISHALÁSZ - Komárom - kis szerszámmal: horoggal, keczével járó halász.

- KISHÁM - Szolnok - l. Czibék, Vállhám.

- KIS HEY - Ujfalvi-Szikszai XVI. század - squamula; ma pénz, pillangó.

- KISIKLIK - a hal a kézből.

- KIS KOTRÓCZ - Saród - l. Kotrócza.

- KIS LEGÉNY - Pinnyéd - második halászlegény.

- KISKŐ - Balaton-Füred - az öreg gyékényes hálón a rendes súlyozókő.

- KISPICZÉS - Tápé - tutajos horoggal halászó halász.

- KIS SZÁNKÓ Balaton, őshalászat - kisebb

  804

  gyalogszánkó, a melyen a jéghalászok holmijukat, a "municziót" szállítják.

- KIS SZÉLHAL - Alburnus bipunctatus HECK. Erdővidék, Olt vize.

- KISZ - H. O. és P. K. - L. Küsz, Keszthely.

- KISZAKAD - általánosan - a hal a horogból, ha már megfogódzott s úgy szabadúl, hogy a halon seb támad; l. kiköpi a horgot.

- KISZÁRMAZIK - Miskolczi Gáspár - a hal a tengerből a folyóba, az az: felvonúl pld. a tokféle.

- KISZEDŐ LÉK - Tószeg - l. Ajtólék.

- KISZEZNI - Keszthely - kisz (Alburnus) halakat fogni, ilyen alkalmazásban: "kiszezni ment, hogy a horgát felhalazza". L. Felhalazni; l. Küsz.

- KISZIJJALT - Mátyusnál - a stokfis, azaz kihasgatott s megszárított.

- KITAPOGATNI - sok helyen - a halat elfekvése helyén, kézzel keresve, megtalálni.

- KITÉR - a hal a háló elől, mikor a víz nem habzik s nem zavaros, l. Habzó víz.

- KIVÁRNI - Bácsmegye - a halat is; türelmesen megvárni, míg rajta veszt.

- KIVÉTEL - Agárd - l. Ajtólék.

- KIVONÓ - Erdélyi Mezőség - a jég alatt való halászatnál az a lék, a melyen a hálót kihúzzák; l. Ajtólék.

- KIVONÓ SORLÉK - az ajtólék és külső saroklék közötti léksor.*

- KIVONYÓ VÉK - Kopácsi - l. Ajtólék.

- KOBAK, l. Kabak.

- KOCS - Bodrogköz, általában - l. Kacs, Mankó, Fül, Bódva, Bódé.

- KOCSISZER HALELADÓ - Tihany - a halászbokornak az a tagja, a ki a kocsit megrakja hallal s távolabb vidékekre eljár, hogy eladja.

- KÓCZ - P. K. - Aspro Zingel L. Vág folyó torkolata táján. A név magyarázatát l. Kolcz alatt.

- KOCZA - Komárom - l. Kecze.

- KÓCZA - Kopácsi - l. Apacs.

- KÓCZHAL - P. K. - Aspro Zingel L.

- KOCZAKÖRÖM - Komárom - a keczeháló fakerete; l. Bónéfa.

- KOCZÁS - Komárom - koczával (keczével) járó halász, kishalász.

- KOCZÁZNI - Komárom - a kocza- (kecze) hálóval való halászat.

- KOCZÁZÓ - Komárom - a kocza- (kecze) hálóval halászó halász.

- KOCZÉR - Hegykő - l. Kaszúr.

- KÓLCZ - P. K. - Aspro Zingel L.

- KOLCZ - P. K. - Aspro Zingel L. Ez a változat a Gócz, Kólczhál, Kólcz tót eredetre vall, a mennyiben az Aspro tót neve "kolec" = faszeg, czövek; tehát ez is, mint a magyar "kerékszeg" ugyanazt a halat alak szerint festi.

- KOLCZ - Szirmay Andr. - Aspro Zingel CUV.

- KOLOMP - Velencze, Komárom, Szeged - az a fadarab, a melynek nyergébe az evező a gúzs segítségével beakasztatik; l. Kaloda, Húzóvánkus.

- KOLONCZ - Balaton - a húzóvánkusból kiálló vas, melybe az evező vasfüle beakasztatik; l. Húzószeg.

- KOLTY - Biel A. - Cottus gobio L. Erdélyi részek.

- KOLTY - Szirmay And. - Cottus gobio L. "fejes" fajnévvel.

- KÓLTZ - Janus 1729 - Aspro Zingel CUV.

- KOMHERHÁLÓ - Kis-Majtény - l. Ághegyháló.

- KONCSÉR - H. O. Balaton, kenessei őshalászat - l. Konczér, Veresszemű- Veresszárnyú.

- KONCZÉR - Leuciscus, l. Leány Konczér, Veresszárnyú Konczér.*

- KONCZHAL - Scardinius erythrophthalmus BON. GALGÓCZY szakácskönyve 1622. Innen talán a ma is élő Konczár, Konczér, Koncsér.

- KONCZÁR - H. O. - Konczér, veszprémi kiejtés - Leuciscus, Scardinius; l. Konczér, Koncsér, Göndér.

- KONGÓS CSÍK - Nagy-Dobrony - az igen nagyra termett csík; az Ecsedi láp körül is így.

- KONYHAHAL - Tihany - l. Szerhal.

- KOPÁS - Szolnok - az evező nyelén a derék-rész, mely a gúzsban jár s ott a gúzsba és kallantyúba belékopik.

- KOPÉTÓ - Balaton - a hal szilványfedője - Kiemendeckel - l. Kopétyó, Kopótó, Kopétyé, Kopétyú, Koppantyú, Koppintó.

- KOPÉTYÉ - Szentes, Velencze - "hal füle";

  805

  az a fedő, mely a szironyt v. szilványt betakarja"; l. Kopétó.

- KOPÉTYÓ - Balaton-Füred - l. Kopétó.

- KOPÉTYÚ - Simontornya - l. Kopétó.

- KOP HAL - Ujfalvi-Szikszai XVI. század - a gob hallal felhozva; ma a botos kölönte.

- KOPHAL - Cottus gobio CUV. GALGÓCZY szakácskönyvében 1622. Nyilván egy tőből a német Koppe, Groppen-nel. Komáromban ma is él.

- KOPOLYA - Solt - az áradások után mélyedésekben megmaradt víz; rendesen jó halashely.

- KOPÓTÓ - Bódva és Miskolczinál - l. Kopétó.

- KOPÓTÓ - Orbis pictus 1708.

- KOPÓTYÓ - Tóth Pál, BONNET fordításában - l. Kopétó, az operculum értelmében. MIKLOSICH szerint a szlávklepeto.

- KOPOTYÓHÁRTYA - Tóth Pál, BONNET fordításában - az infraoperculum értelmében.

- KOPÓTYÓK - P. K. - Ammocoetes branchialis. Eredet nélkül.

- KOPÓTYÓS HALAK - Tóth Pál, BONNET fordításában.

- KOPPANTYÚ - Kuthy - l. Kopétó.

- KOPPINTÓ - Kopácsi - l. Kopétó, "a kappintó alatt van a szilvány" mondta az öreg MÁTÉ ÁBEL.

- KOPSA - Cottus gobio L. Udvarhelymegye vizei (székely).

- KORÁTSÚ - Miskolczi Gáspár - a ponty héjjáról "nagy öreggaras korátsú, könnyen le-hulló haja vagyon", tehát a peripheria értelmében.

- KORCZ - általánosan - fonatos kereszt-kötés; vesszőből, nádból kötött terelő falakon stb. a kötés maga; l. Korczvessző.

- KORCZKÖTÉS, a czége, vejsze, verés kötése.*

- KORCZVESSZŐ - Kuthy - a mivel a nádkunyhót kötik.

- KORDA - H. O. - Pelecus cultratus AG. Győr.

- KORMÁNY - általánosan - hajón vagy állóbárkán az a vízbenjáró rész, a melynek jobbra-balra fordításával a hajó irányát szabályozzák; sokszor az evezőt is így nevezik, a melylyel kormányoznak.

- KÓRMÁNY - Kopácsi - a hal farka.

- KÓRMÁNYSÖRÉNY - Balaton-Füred - az alsó-sörény úszó, p. analis.

- KORMÁNYSZEG - Balaton-Füred - a melybe a kormányevedző húzópántja van beakasztva.

- KORMÁNYÚSZÓ - a hal farka végén terjedező úszó, pinna caudalis.*

- KOSZ - H. O. - Aspro Zingel CUV. Baja.

- KOSZT - B. Szabó Dávid - horogvessző, székely szó: "A márnát kosztonn az halász felrántja...", l. Kosztos horog.

- KOSZT - a csapóhurok nyele is az.*

- KOSZTOS HORGÁSZAT az, a midőn a horog inánál fogva vesszőre vagy babkaróra van kötve.*

- KOSZTOS HOROG - l. Kosztos horgászat.*

- KÓTA - Balaton, tihanyi őshalászat - nagy gyékény nyaláb, mely a macskakötelhez van kötve s a víz felszínén úszva, mutatja a pontot, a mely felé keríteni kell; akkor használják, a mikor a látott halat fogják.

- KÓTIS - Máramaros, Visk - az eresztőhálón az ín ólomkarikái, l. Eresztőháló.

- KOTLIK - Tihany, B.-Füred - a keszegfajokról nem mondják, hogy ívik, fördik vagy vív, hanem: kotlik.

- KOTRICZ - P. K. és H. O. - Leuciscus rutilus L. Keszthely.

- KOTRÓCZA - Fertő tava - a kürtő része; az, a melybe a hal, az udvarból jöve belé kerül.

- KOTÚS HELY - Komádi - kiterjedés szerint nem nagy, de mély, ú. n. kövérföldes hely. Csíkhalászatra alkalmatos, l. Lápkút.

- KÖCSÖG - Acipenser Ruthenus L. Varbó (palócz).

- KÖCSÖGE - H. O. - Acipenser Ruthenus L. Komárom.

- KÖCSÖGEHÁLÓ - lásd: Kecsegeháló.

- KŐFÚRÓ - P. K. - Cobitis taenia L. Tisza.

- KŐFÚRÓK - Petromyzontini, mint család.*

- KŐHAL - P. K. - Cobitis barbatula L. Zala-Tapolcza; hibásan Gobio vulgaris CUV. Komárom. H. O.

- KŐHARAPÓ - Bielz A. - Cobitis taenia L. Erdélyi részek.

- KÖLDÖK - Balaton-Füred - végbélnyilás = anus; l. Hugygyó.

- KÖLÖNTE - Cottus, l. Botos Kölönte, Czifra Kölönte, Kisszájú Kölönte.*

  806

- KÖLÖNTE - l. Botos Kölönte.

- KÖLTŐLÉK (Kőtőlék) - Karád - l. Ajtólék.

- KÖLYÖKHAL - Balaton és Sió mentén - a nagyra növő halfajok fiataljai, l. Fiú.

- KŐMARÓ KOLTY - P. K. - Cobitis barbatula L. Eredet nélkül.

- KÖNYHAL - alkalmasint Cobitis barbatula L. Székely Múzeum könyvtára, Csereyné Zathureczky Emiliától való XVII. századbeli írott szakácskönyv; lehet tollhiba: Kövyhal helyett.

- KÖPŰ - Székelyföld - a szigonynak tülökszerű része, a melybe a rúd jár.

- KÖRABRONCS - Göcsej - l. Káva.

- KÖRMÖSHAL, Grossinger; Perca fluviatilis L. mindenesetre jó népies elnevezés; de nagyon helyi lehet s valamennyi tüskés úszószárnyú halra talál.

- KÖRMÖSRÚD - Velencze - a ladiknak nád között való tolására szolgáló hosszú rúd, az alján elálló fakörömmel, hogy az iszapba ne hatoljon.

- KÖRMÖS SZAKA, a kétágú magyar szigonynál, nem éleshegyes, hanem laposéles, az ember körméhez hasonló.*

- KÖRÖSZT - Székely-Keresztúr - a vezetőháló rúdja végén a keresztfa.

- KÖRÖSZTHÁLÓ - Kolozsvár - l. Ághegyháló stb.

- KÖRSZÁJÚAK - Cyclostomi.*

- KÖRTÉS FONT - Tihany - emeltyűs mérleg.

- KŐ SÜLLŐ, Lucioperca Volgensis PALL.*

- KŐSÜLLŐ - H. O. - Lucioperca Volgensis PALL. Pinnyéd, Győr mellett.

- KŐSZAKÓCZA - H.O. - kőkori lekelő kövek.*

- KÖTŐ VÉG - a kosztos horog inának az a vége, a melyet a koszthoz kötnek.*

- KÖTELES - Kopácsi - az a legény, a ki a köteleket szedi, rendben tartja.

- KÖTELESHAL - Komárom - az 1765-diki czéhszabályban, a földesúrnak kijáró halnegyed, mely azonban csak viza, tok és sőreg lehetett.

- KÖTÉLFEJŐ - Karád - a jég alatt való halászatnál az a legény, a ki a kötelet húzza. Ez a húzás valóban a fejésre emlékeztet.

- KÖTÉLSZEDŐ - Keszthely - l. Kötélfejő.

- KÖTÉS (háló) - Komárom - a háló résznek készítése.

- KÖTÉS - Hegykő - l. Bokor, Felekezet.

- KŐTÉS - Bodrogköz - a jég alatt való halászatnál a hálónak a kötőléken való kihúzása; l. Ajtólék.

- KÖTÉSVAS - Balaton, őshalászat - fülszerű pánt a bödön orra és fara táján, arra való, hogy az öregszerszámmal való halászat alkalmával két bödönt össze lehessen kapcsolni, minthogy egy bödön könnyen felbillen.

- KÖTŐ - Börvely - a csíkputtonyon az a vékony fonadék, a melylyel a halász a puttony fedelét köti le.

- KÖTŐDESZKA - Budapest - l. Bécze.

- KŐVÁGÓ - Grossinger - Cobitis taenia LIN.

- KÖVECSHAL - H. O. - Cobitis barbatula L. Székely-Keresztúr.

- KÖVELŐ - Balaton - népies kiejtés szerint "küëllő"; az eresztő háló alsó inára kötött kis kövek.

- KÖVÉR - általánosan - a hal némely fajairól, pld.: a Scardiniusról.

- KÖVÉRSÖRÉNYÚSZÓ - pinna adiposa.*

- KÖVÉR TÓ - Tata - az, a melyben a hal gyorsan növekszik.

- KÖVÉR VIZ - Bódva mentén - a Bódva vize, mely sok oly anyagot szállít, a melylyel a hal táplálkozik, a miért is a horogra alig megyen reá.

- KÖVES - Bodrogköz - az öregháló fölfejésénél az egyik legény szedi a kövest, azaz a háló alját = köves in; ez a legény a "köves"; l. Alinas.

- KÖVES ALJA - Bodrogköz - l. Alin.

- KÖVES FENÉK - általánosan - nagyocska és nagy kövekkel borított vízfenék.

- KÖVES PART - általánosan - a hol a partot kisebb nagyobb kő borítja.

- KÖVI - Cobitis barbatula L. Varbó (palócz).

- KÖVI CSÍK, Cobitis barbatula L.*

- KÖVICSÍK - P. K. - Cobitis barbatula L. Veszprém, Zala.

- KÖVIHAL - Janua 1729 - Cobitis barbatula.

- KÖVIHAL - P. K. - H. O. - Cobitis barbatula L. Veszprém, Zala, Heves.

- KÖVI HAL - Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. - fundulus; hibás alkalmazás; nyilván a fenékjáró küllő; utóbb még egyszer saxatilis magyarázattal. Az Orbis pictus 1708 kiadásában Apua.

- KÖVI KÁRÁSZ, Carassius gibelio NILS.*

  807

- KÖVI KÁRÁSZ - P. K. - Carassius gibelio NILS*

- KÖZ CSUKA, Esox lucius L.*

- KÖZBÜLSŐ FEDELÉKCSONT - infraoperculum.*

- KÖZÉPSŐ LEGÉNY - Komárom - a ladik orrától számítva a második padon húzó.

- KÖZÉPSŐSZÁRNY - Kopácsi - hasúszószárny (p. ventralis).

- KÖZÉPSŐ TAT - Csongrád - a lélekvesztő dereka táján meghagyott rekesz, egyszersmind erősítő és ülőhely is.

- KÖZÉPTERMÉSZETŰ HALAK - Miskolczi Gáspár - "a' mellyek néha a' tengerből az édes vizekbe is kiszármaznak".

- KÖZHÁLÓ - Uj-Székely - l. Kétközháló.

- KÖZÖNSÉGES TOK - Szirmay Andr. - Acipenser Sturio L. a magyar vizekre csak ráfogva.

- KÖZÖSÖDIK - Miskolczi Gáspár - a hal, azaz: ívik.

- KUKACZ - Duna, Balaton - a giliszta, melyet a horogra raknak.

- KULCSCSONT - clavicula.*

- KULCSOS - Tihany - a halászbokor eleje (kormányosa), ki a czéhláda kulcsát őrzi.

- KULLOGÓ - Nagy-Dobrony - rendesen három, néha négy czölöpre rakott ülőhely, lábvetővel, mely a vész közepén, áradások tükrén készűl, csak csónakon érhető el; az öröshálóval való halászatra szolgál s igazi "czölöpépítmény". Leginkább tavaszkor dívik; télire kihányják.

- KURTA BAING, Leucaspius abruptus HECK.*

- KURTULA - B. Szabó Dávid - az a kurta dorong, a melylyel a kurtulás, illetőleg fattyúlaptáros a kötelet az akadályokon átvetegeti.

- KURTULÁS - B. Szabó Dávid - helyesen, de csak az alattságra alkalmazva, holott a fattyúlaptáros is kurtulás.

- KURTULÁSZNI - Komárom - az öregháló húzásánál a tartókötél mellé rendelik a fattyúlaptárost (gyereket), kinek az a föladata, hogy a tartókötelet mindenféle akadályon átsegítse; l. Kurtula.

- KUSZAKECZE - Szentes, körösi halászok - l. Kecze.

- KUTFEJ - P. K. - s Balaton körül a mocsaras helyek nyílt mélysége; l. Kutu, Vész, Lápkút, Kotus.

- KUTYAHAL - H. O. - Umbra canina MARS. Bodrogköz.

- KUTYAHAL - Grossinger - Lota communis CUV.

- KUTYAMÁSZÓ - Varbó, Ipoly - l. Varsaháló.

- KUTYATEJ - Szeged - l. Czötkény.

- KUTTYOGATÓ - Szeged - l. Futtyogató, Buttyogató. Formájára nézve megjegyezte a halász, hogy "olyannak kell lenni, mint a csikó lába".

- KUTTYOGATÓ - T. Sz. Nátly gyűjtése - l. Buttyogató.

- KUTTYOGATÓ NYELE, az a rész, a melyet a halász a kezében tart.*

- KUTTYOGATÓ SPÁRGA - Szeged - a kuttyogató v. futtyogató mellett használt nagy horognak igen erős ina v. dereka.

- KUTTYOGATÓ SZÁRA, az a rész, a mely ki van élezve s a nyél és talp közé esik.*

- KUTTYOGATÓ TALPA, az a rész, a melylyel a halász a vízre vág, hogy a hangot kicsalja.

- KŰHAL - P. K. - Cobitis barbatula L. Keszthely.

- KÜLLŐ - Gobio - l. Felpillantó Küllő, Fenékjáró Küllő.*

- KÜLLŐ - P. K. - Gobio vulgaris CUV. Zala-Tapolcza; a kerék küllőjéről, alakfestő.

- KÜLSŐ CSAPÓ Balaton, tihanyi őshalászat - az evező szárának az a fele, a melyet a halász evezéskor a kezében tart.

- KÜLSŐ NYAKSZIRTCSONT - os occipitale externum.*

- KÜLSŐ SZEGLIK - Balaton, őshalászat - az a két szeglik, a mely az ajtólék felé esik; l. Belső Szeglik, Szeglik.

- KÜPÜ - Kis-Majtény - a szigonynak az a része, a melybe a rúd jár; l. Köpű.

- KÜRTŐ - Fertő tava - igen szövevényes vejsze. Részei a lésza, az udvar, a kotrócza, a szerszám, a fej és a kapu; l. azokat.

- KÜRTŐ - Tápé, őshalászat - a magyar vejsznél az a rész, a melyben a hal fogva marad; l. Fej.

- KÜRTŐ KARÓ, mely a magyar vejsze kürtőjét tartja, erősíti.*

- KÜRTŐZNI - Hegykő - a kürtővel űzni a halászatot.

- KÜRTŐZŐ HELY - Hegykő - az a pont, a

  808

  hol a kürtő fel van állítva, vagy a mely arra alkalmas.

- KÜSZ - Alburnus, l. Állas Küsz, Sujtásos Küsz, Szélhajtó Küsz.*

- KÜSZ - P. K. - H. O. - Alburnus lucidus HECK. Balaton. Innen: Sterna hirundo, leucopareja, melyek a Tiszánál "szerkő", - a Körösnél "vízi csér", - a Dunánál és Velenczei tónál "halászmadár" nevet viselnek, a Balatonnál - főtáplálékjuk után - "küszvágók", - l. Kisz.

- KÜSZVÁGÓ - Balaton - a Sterna hirundo halászneve; l. Küsz, Halászcsér, Halszerkő.