V

- VAAL - Vág mentén - "in Waag etiam piscari possunt cum tali instrumento, quod vulgariter vaal dicitur, quod uno pede videlicet duci potest" egy 1261-diki okiratból közli Nagy Gyula a M. Nyelvőr VII. köt. 416. lapján. Nyilván az ághegyháló, mely a Bodvánál szolgafára van támasztva, a Sió némely részén a halász a rúd végét a lábával támasztja meg, ott pedig, a hol a vízbe begázol, hogy mélyebb vizet érjen, a háló rúdját a vállára támasztja; innen a vaal és "quod uno pede videlicet duci potest."

- VADÁSZKESZEG - T. Sz. Nátly - Szeged. Aspius rapax L.

- VADASZO HALO - Ujfalvi-Szikszai XVI. század - Cassis, plaga, mint "a tohoz tartozo nevek" közt felhozva.

- VAD SÜLLŐ - H. O. - Lucioperca Volgensis CUV. Körös-Tarcsa.

- VÁGÓ - Keszthely - l. Jegellő.

- VÁGÓ CSIK, Cobitis taenia L.

- VÁGÓ DURBINCS Acerina cernua LIN.*

- VÁGÓEVEDZŐ - Körös mentén - az az evező, a melyet gúzsba vagy szegbe akasztanak l. Dal.

- VÁGÓEVEDZŐS - Körös menté az a három legény, a ki a nagy - vágó - evezőt húzza.

- VÁGÓHAL - Földi - P. K. - Pelecus cultratus L.; Cobitis taenia L. erdélyi részek. H. O.

- VÁGÓ HAL - Janua 1729 - Cobitis taenia L.

- VÁGÓHAL - Szirmay Andr. - Pelecus cultratus L.

- VAGO HAL - Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. - cobites, acuto rostro Gesner, oxyrhynchus; nyilván a vágó csík.

- VÁGÓHOROG - Tápé - két méternyi rúdra rávert, nagy, szakáshorog; a szigonynyal megvágott nagyobb hal kiemelésére való; ezenkívül vannak kisebb, kurtább nyelű vágóhorgok is, melyek arra valók, hogy azt a nagyobb halat, a melyet a hálóból a szákkal ki nem szedhetnek, evvel kihúzhassák.

- VÁGÓ TOK, Acipenser Güldenstädtii Brdt.*

- VÁGÓ TOK - P. K. - Acipenser Güidenstädtii Brdt. Eredet nincs.

- VÁGÓVAS, a lápmetsző vágó része.*

- VÁGÓVÉG - Szeged - l. Belső Csapó.

- VAJDA - Kopácsi - a ki a hálót kihányja.

- VAKCSIK - K. - Petromyzon fluviatilis L.

- VAK INGOLA, Petromyzon fluviatilis L.

- VAKSZEMCSONT - os temporale.*

- VÁLASZTÓ - Tata - deszkából összerovott nagy, lapos vályú, mind két végén a fenékig érő nyílással. A kifogott halat ebbe döntik be s osztályozzák; l. Színlelő.

- VÁLLHÁM - Csongrád - l. Czibék; kivévén az ősbalatoni czibéket, mely más szerkezetű.

- VÁNDOR ALÓZA, Alosa vulgaris TR.

- VÁNDORHAL - Tóth Pál, Bonnet forditásában - mely sós és édes vízben elél s ezeket időszakonként fölcserélgeti.

- VÁNDOR TANYA - Duna mentén - gyékénysátorral járó halászok tanyája, melyet majd itt, majd ott ütnek föl; l. Piszkés.

- VÁPA - Sz. Molnár Albert - Lacuna alatt, vész értelmében; l. Vész. Miklosich szerint a szláv vapa, mi kétséges, mert tótúl

  838

  a mész vapno, a mészgödör vapenica; alkalmasint véletlen találkozás.

- VARGA - Keszthely - l. Bötök.

- VARGAHAL - Janua 1729 - Tinca vulgaris.

- VARGAHAL - P. K. - Tinca vulgaris CUV.

- VÁRJA A HALAT - Hegykő - a kürtő, t. i. az egyik innen a másik onnan, azaz: a merre a kapuja nyílik.

- VARJAHAL - Marsilius - l. Varjúhal, Vargahal.

- VARJÚHAL - Kriesch - Tinca vulgaris CUV. Eredete nincs adva.

- VARRNI - Tihany - a hálót, annyi mint kötni; a háló varrásról emlékszik a régi halászarticulus.

- VARSA - Duna, Tisza - l. Verse. Miklosich szerint a sláv vrša, melynek etymologiája azonban szerintem nem a halászszerszám, mint inkább a domb vršok, vršik felé hajlik.

- VARSA - Janua 1729.

- VARSA - Ujfalvi-Szikszai XVI. század - nassa, sagena; az utóbbi hibás, mert öregháló.

- VARSACSÓVA, a csíkvarsa dugója.*

- VARSAHÁLÓ - Bódva mentén, Szendrőn - egykávás, villásrúdon levő zsákháló, melyet gereblyemódra vetnek a vízbe, kivált bokros helyen; a halat a botlóval kergetik belé; néhol csak a part felé kaparásznak vele; innen kaparó stb.

- VARSARÁMA - Füle - a pisztrángvarsa kávája, abroncsa, vagy hajtoványa.

- VARSÁS - Agárd - varsával halászó halász.

- VARSÁS BÁRKA, megkülönböztetésül a többiektől.*

- VARSÁS KAS, megkülönböztetésül a többi kastól.*

- VARSAKÖTŐTŰ, megkülönböztetésül a hálótűktől.*

- VARSÁS LADIK, az a ladik, a melyen a varsáshalász a varsákat feljárja.*

- VARSATŰ - Füle - tűalakú peczek a pisztrángvarsa belsejében, a melyre a csalit, ú. m. gilisztát, csirkebelet, föltűzik.

- VARSINTA - H. O. - Acerina Schraitzer CUV. L. - Balaton; az első példányt, mely minden kétséget eloszlatott, a tihanyi halászok fogták ki előttem; de A. cernua is.

- VASAS-ÖRVÖSHÁLÓ, l. Téliszák.*

- VASASHÁLÓ - Udvarhelymegye vizei - rúdra alkalmazott kisebb marázsaháló, a pisztrángoknak a kövek alól való kifogdosására; l. Vezetőháló.

- VASINTA - H. O. - l. Varsinta.

- VASKÓ - P. K. - H. O. - Acerina Schraitzer, CUV. és cernua L. Zala-Tapolcza és Balaton. Alkalmasint a kurta, vaskos alakról véve.

- VÁSOTT - Tihany - vásott horog = elkopott, eltompult, szakavesztett.

- VASAS ÍN - Körös-Tarcsa - az öreghálónál és a keczénál a súlyozott alin; azért vasas, mert ólom helyett vascsévéket is használnak.

- VASAS SZÁR - Bodrogköz - négy kávás emelőháló, káváin vas súlyokkal, azonkívül pedzős feljáró őrrel és keresztőrrel; l. ezeket; l. Téliszák.

- VASTAG NÁD - sok helyen - sűrű nád helyett.

- VÁSZON KERÍTŐ - Erdővidék, Olt mentén - a kétközhálóhoz hasonló; parája, ónja vagy köve nincsen. Négy méter hosszú, 2 méter széles, mindkét végén rúd; a háló teste gyéren szövött vászon. Tavakban két ember közre fogja, élével bemeríti s vízszintesen kiemeli.

- VÉG - Szeged - egy fenékhorog szerszám egésze: két, négy vég horgot vetettem ki vagy szedtem föl.

- VÉGHOROG - l. Fenékhorog.

- VÉGKŰ - Balaton-Füred - nagyobb kő, mely az eresztőháló két végét lehúzza; l. Nagykövellő, Őrkő.

- VÉGSŐHAL - H. O. - Chondrostoma nasus L. Bodrog mentén.

- VÉGSŐ SZÁRNY - XVII. századbeli szakácskönyv - a csukánál a hát és alsó sörény-úszó.

- VEICZ - Vejsze; Jerney szerint már 1268-ban: "Et in aquis ad clausuras piscium, qum vulgo Veiz vocantur. - Sedecim loca piscatoria quae vulgo veyzhel vocantur".

- VEIZ - XI. század - "Et in aquis ad clausuras piscium, qum vulgo Veiz vocantur"; l. Vejsze.

- VEJCZ - M. Akadémia nagy szótára - helyesen a vejszével összehozva; hibásan a vész és vészléssel; l. Vész és Vészlés.

- VEJÉSZ - M. Ny. Sz. - l. Vészlés.

  839

- VEJSZE v. VEJSZ - általánosan - nádfalakból készült, sulyokkal az iszapba bevert, tehát át nem helyezhető, a halak betévedésére számító készülékek; l. Veiz, Vejcz, Vesz, Weiz, Wyz.

- VEJSZÉS LADIK, az, a melyen a vejszés szerszámját feljárja.*

- VEJZHEL - XIV. század - "laqueus piscium, qui vulgo zege vel vejzhel vocatur", l. Vejsze, Vejszehely.

- VEJSZEHELY - Kopácsi - az a hely, a hol a vejszék állanak.

- VÉK - Sepsi-Uzon - téli halászáskor az a nagy lék, a melyen a farszákot vagy kalánhálót a jég alá dugják; a Latorczánál egy a lékkel.

- VEKELNI - Bodrogköz - l. Lekelni, Jegelni, Jegellő, Föllekelni, Vekelő.

- VEKELŐ - Tápé - l. Lekelő és Jegellő.

- VELLA - Balaton - kétágú vas csáklya, melylyel a vezért tologatják, a kötelet vetik.

- VENDÉG ÁLLKAPOCS - os intermaxillare.*

- VENDÉGBORDÁK - Costae supernumerales.*

- VERÉS - Gárdony - rövidebb, hosszabb nádfal az átjárókba leverve; arra való, hogy a halat a varsába terelje.

- VERÉS - általánosan - a karóval való megerősítés.

- VÉRESKESZEG - P. K. Kitaibel nyomán, - szerinte Cyprinus latus, tehát Abramis. - PETÉNYI mondja "quod esse non potest", mert szerinte az Abramisokon semmi sem emlékeztet vérre. Szerintem Scardinius erythrophthalmus BON., melynek szeme és úszószárnya nagyon is "véres"; de lehet a Dévér-Keszeg ikrása is, mikor vérerezete duzzadt.

- VERES SZARI KETEG - Marsilius l. Vörösszárnyú keszeg. A szövegben "Veres szárnyú ketzégh".

- VERESSZÁRNYÚ JÁSZ - Grossinger - Leuciscus rutilus L.

- VERESSZÁRNYÚ KESZEG - P. K. Leuciscus rutilus L. Tolna. H. O. Komjáti.

- VERESSZÁRNYÚ KONCZÉR Leuciscus L.*

- VERESSZÁRNYÚ KONCZÉR - P. K. Leuciscus rutilus L. Balaton.

- VERESSZEM - H. O. - Scardinius erythrophthalmus BON. Bódva, Szendrő.

- VERESSZEMŰ HAL - Scardinius erythrophthalmus BON. Székelyföld.

- VERESSZEMŰ KESZEG - H. O. - Scardinius erythrophalmus BON. Bódva mentén, Komjátiban; P. K. Tiszaföldvár.

- VERESSZEMŰ PONTY - Szirmay Andr. - Scardinius erythrophthalmus BON.

- VÉRKESZEG - H. O. - Scardinius erythrophthalmus BON. Tisza; l. Véreskeszeg is.

- VERŐDIK - a hal seregbe vagy tömegbe.

- VERSE - Velencze - minden, a halak betévedésére számító, akár hálózatból, akár vesszőből font szerszám, mely bárhová áthelyezhető; l. Varga.

- VERSE BABA - Velencze - bogra kötött nád-üstök, a melyre a versék szántás végett ráboríttatnak.

- VERSEG - Börvely, Kis-Majtény - l. Vörcsök.

- VERSEHÁLÓ - Karád - l. Szárnyas varsa.

- VERSEK - Székelyföld - Vörcsök.

- VERSEKCZÉRNA - Füle - azok a madzagok, a melyek a verseket kifeszítik, s a melyek közül az egyikre a versetű van kötve.

- VERSETŰ - Velencze -- hálókötő tő; a Székely versében az a fapeczek, a melyre a csalit rátűzik.

- VERSIK - Karád - l. Vörcsök.

- VÉRTEK - (zománczszerű halpénzek) - squamae ganoidae.*

- VÉRTESEK - Ganoidei, mint alrend.*

- VÉRTSOROK KÖZE, a tokféle halaknál a vértsorok közötti tér.

- VÉSETT AJAK - Komárom - Paducz éles szélű szájáról mondják, hogy más haltól megkülönböztessék; igen jó leíró szó.

- VÉSETT AJKÚ PADUCZ, Chondrostoma nasus L.*

- VESLES - Calepinus - Lacunar alatt; nyilván vészlés; de nem halászatra, hanem menyezetre magyarázva; vesszővel, náddal vagy léczczel való kiszegezés, hogy a vakolat tapadjon; l. Vészlés.

- VESZ - Ujfalvi-Szikszai XVI. század - a szegye és rekesz társaságában excipula; itt nyilván a vejsze feje, mely Komádi körül ma is "vesz".

- VESZ - Komádi - l. Vejsze.

- VÉSZ - Nagy-Bereg, Derczen - a Szernye mocsár csikászó népe a láp nyílt, apró tükreit nevezi így s ezekbe rakja kassait;

  840

  felhasználja a természetest, a kisebbeket a lápvágó kaszával árok formára kivágja; az erdélyi Mezőségen a vejsze; egyáltalában a mocsarak kis, halászható tükrei.

- VÉSZ - B. Szabó Dávid - a varsa, vörse, hálóval összehozva, hibás; de közel jár, a mikor a halastóval és tonyával is kapcsolatba hozza, mert tócsa = lacuna.

- VÉSZ - Miskolcz - egészen hálóból való vejsze, fej helyett varsával.

- VÉSZ - Nagy-Dobrony - nyilt víz a mocsárlápban, ahol halászni lehet; de a halászható erek is.

- VÉSZ - Janua 1729 - nyilván a vejsze értelmében.

- VÉSZHALÁSZ - Nagy-Dobrony - az őröshálóval járó halász.

- VÉSZHELY - általánosan - az a hely, hol a vejszék állanak; l. Vejszehely.

- VÉSZHAL - Acipenser Güldenstädtii BRD. - lásd Halszűke és Szűkhal.

- VÉSZKARÓ - Miskolcz - a vész falrészének tartókarói.

- VÉSZLÉS - T. Sz. - Bodrogköz - l. Őrháló; a vészlés azonban fűzfavesszőből fonott sövény, mely az őrhálóval egyazon feladatot végzi.

- VÉSZLÉS - M. Akad. N. Szótára - mint bodrogközi halász-mesterszó helyesen magyarázva. Igy a Tájszótárban is. Vesszőből való sövényzet, a melylyel a folyót elrekesztik, hogy a hal el ne menekülhessen; rendeltetése az őrhálóé.

- VESSZŐBÁRKA - Csongrád - fűzvesszőből kötött, bigealakú haltartó; l. Rütő.

- VESSZŐVARSA - Székelyföld - l. Csukavarsa.

- VETÉLŐALAKÚ - a hal teste; orsóalakú helyett, mely utóbbi kevésbbé találó, holott az elől-hátul hegybe végződő takácsvetélő igen jó hasonlat, mert még a legtöbb halat jellemző lapítás is megvan rajta.*

- VÉTER - Börvely - hordóalakú kosár, melyben csíkot tartanak; a vétert természetesen vízbe sülyesztik.

- VÉTERLEGÉNY - Bodrogköz - a jégalatti halászatnál; l. Vezeres.

- VETŐ HALÁSZ, a pöndörös és rokolyás.*

- VETŐ HALÁSZAT az, a mely a vető és rokolyahálóval dolgozik.*

- VETŐHÁLÓ - Sió mentén - kerek háló; alsó inán ólom golyókkal; tartó kötele a háló belsejében szétágazik, hogy összehúzhassa. A vetés sajátságos testfordulás segítségével történik. L. Pendel, Pöndöly, Pöndör, Vető; a Balaton körül azonban az eresztőháló is.

- VETZKENDÉS - Miskolczi Gáspár - viczkándozás.

- VEYZHEL - XIII. század - a megyeri tóban az a hely, hol a vejszék fel voltak állítva; ott 16 "Vejzhele" volt a komáromi várispánnak.

- VEZÉR - Balaton - a jég alatt való halászatnál az a rúd, a melyet lékről-lékre tologatnak s a melyhez a kihúzó kötél kötve van; l. Hajtólécz, Halászfa, Rohoncz, Rohony, Rohong stb.

- VEZERES - Balaton - a jég alatt való halászatnál az, a ki a vezért (rudat) tolja; l. Vezér, Rúdhajtó, Rohonyos.

- VEZÉRHAL - H. O. - Aspius rapax L. Körös-Tarcsa; "mert a legsebesebb hal, legelöl jár".

- VEZÉR HAL - Szeged - ívás idején a legelől járó hím (állítólag az).

- VEZÉRRÚD l. Vezér.*

- VEZETŐ - Egyházas-Oláhfalu - a tollashorgon a legfelsőbb két toll; legnagyobb s arra való, hogy a halász mindig tudhassa, hol és milyen mélyen jár a figyelmező illetőleg bekapó; nem biztos.

- VEZETŐHÁLÓ - Székely-Keresztúr - l. Marázsaháló; ugyane háló a Gyilkostónál - Gyergyóban - marázsa néven dívik; hosszú rúdon zászlószerűen kifeszíthető hármasháló; két tükör között léhés.

- VICZELAPTÁROS - Komárom - nehéz húzásoknál segíti a tartó v. bejáró kötelet tartani.

- VICZEMESTER - Tápé - l. Viczi és Viczelaptáros.

- VICZEÜTÉS - Komárom - az öreghálón az ólom ráverését bizonyos számú ütéssel kell végezni; minden fölös ütés "viczeütés" s közös hálóállításkor egy itcze bor a büntetése.

- VICZI - Csongrád - l. Fattyúlaptáros.

- VICZKÁNDOZIK - általánosan - a hal, mikor megfogják.

- VIGYÁZÓ MADZAG - Miskolcz - az örvöshálón

  841

  a feljáró őr; l. azt; a miskolczi örvösháló úgy a nagy-dobronyi is abban különböznek a Bodrog téliszákjától, hogy nincsen pedzőjük; a halász a vigyázó madzagot a mutatóujjára tekeri s igy érzi meg, mikor a hal a keresztőrbe ütődik.

- VIGYORBA ÁLL - Balaton - az öregháló zsákja, ha a két szárnyat egyenetlenül húzzák ki; nyilván a vigyorgástól, mely az arczot eltorzítja.

- VILÁGLÓ - Udvarhelymegye vizei - az a fenyőforgácsból készült szövétnek, melynek világánál az éjjeli halászás foly. A székely "világlóval való halászásnak" mondja.

- VILLAFA - Latorcza mentén - kettős hajtoványú, alapjában villás szerszám, a háló inának, illetőleg a kijáró köteleknek a víz fenekére való letartására, hogy a hal a háló alatt ki ne menekülhessen; l. Csiga.

- VILLANT - a hal, mikor a víz színe alatt oldalra fordúl, hogy ezüstje megfénylik.

- VILLÁSLÁNCZ - Bodrogköz - l. Czibék a balatoni őshalászat értelmében.

- VILLÁS-LÁNCZOS LEGÉNY - Bodrogköz - Czibék, a balatoni őshalászat értelmében; t. i. az a legény, a ki a czibékkel dolgozik.

- VILLIKHÁLÓ - Szeged, Tápé - kanálalakú merítőháló, tőkés emelő részszel; ladikon haladva alkalmazzák; l. Billegháló.

- VILLIKTŐKE - Szentes, körösi halászok - a szentesi villikháló derékfája, melybe a kánvák (kávák) járnak, amely emelő gyanánt is szolgál; l. Billegháló.

- VILLING - Komárom - l. Villik, Billegháló.

- VÍNI - B. Szabó Dávid - l. Ívni; "midőn kikeletkori tájban vínak halak".

- VIRÁG - Balaton Füred - a hal szilványán látható fehér pontocskák; betegség.

- VIRÁGZIK A TISZA - Tisza mentén - a kárász, Palingenia longicauda, rajzása juniusban; ez a vízben éli át álcza állapotát s kedves eledele a halnak.

- VISZ - Szeged - l. Szaka; "a szigony viszja belétört".

- VISSZÁJA - Komárom - a varsa vörcsöke s a horog szakája; egyebütt: a szigony szakája; Balaton Füreden a hal vendégállkapcsa, os intermaxillare.

- VISZÁLÓ - Szentes, körösi halászok - a feje alatt horogba végződő nagyobb orsó, több fonalnak összesodrására való; a sodrás t. i. az egyes fonalak sodrása ellenében, tehát viszájára történik; l. Sirittő.

- VISZJA - Saród - a kürtő kapuját alkotó két nádfal, tehát a "viszája", mint a horog vagy szigony szakája.

- VITORLAFA - B. Szabó Dávid - l. Árbotz.

- VITZEK - B. Szabó Dávid - állítólag halastó. Nem ismerem; alkalmasint egy a vaczokkal.

- VÍVÁS - Cal. Oec. - halak vívása = ívás.

- VÍVÓHELY - sok helyen - l. Ívóhely.

- VIZA - K. - Acipenser Huso L. Galgóczinál (1622) megvan. Miklosich szerint a szláv vyza, Szerintem nemzetközi, mint a kárász, huso, viza, Hausen stb.

- VIZA - Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. - huso, manio. Megvan az Orbis pictus 1708. kiadásában is.

- VIZAFOGÓ - sok helyen ma már csak vízrészek neve; hajdan ott czége állott.

- VIZAHAL - P. K. - Acipenser Huso L. már 1240-ben: "Husones pisces, qui ungarice vocantur vizahal".

- VIZAHÓLYAG - általánosan - a halenyv anyaga.

- VIZAHOROG - alsó Duna - hosszú kötelen vagy lánczon függő, élesre kifent kis vasmacskák.

- VIZAIKRA - Maros mentén - a kaviár; l. Hajvár.

- VÍZ ALÁ HALÁSZNI - Körös-Tarcsa - a vízen lefelé haladva, tehát nem ellenében hálózni; kivált a keczével.

- VIZAHÁLÓ - Duna - szerkezet szerint öregháló; de erős islégből kötve; l. Pipola h.

- VIZA TOK, Acipenser Huso L.*

- VIZATOKOK - Husones - mint csoport.*

- VÍZBEN JACZO HAL - Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. - congrus, conger. Ez tulajdonképen a tengeri angolna, Conger vulgaris CUV.; a görög γόγγρος - tengeri angolna régi tulajdonnévtől származik.

- VÍZ DEREKA - Keszthely - az, a melyet a nád már nem ver fel, tehát síkviz; a horog lekövelési helye.

- VÍZ ELLENÉBEN - általánosan - a víz folyásával szemben haladva halászni.

- VIZEN - Balaton - pld.: "a fokszabadi vizen halásztunk."

  841

- VÍZ FENEKE - általánosan - a melyen a víz áll vagy folyik.

- VÍZFOLYÁS - ide veri a halat - Kuthy.

- VÍZHÁNYÓ SZAPOLY, megkülönböztetésül az ivószapolytól.*

- VÍZI DARÁZS - H. O. - Acerina cernua L. Bodrog mentén.

- VÍZIHÚS - Kuthy - hal értelmében.

- VÍZI PÁRDUCZ - Kuthy - sőreg, Acipenser stellatus PALL.

- VÍZIVIRÁG - Szeged - egyáltalában minden szitakötőféle, mely álczakorát a vízben tölti s kifejlődve a vízből ki- és szárnyra kél; halak eledele.

- VÍZMERŐ - Tihany - l. Szapoly.

- VÍZ SZINÉN HALÁSZNI - sok helyen - a kerítő halászatnál a hálót nem a partra kihozni, hanem a hajóba beszedni.

- VONNI - Miskolczi Gáspár - horogra a húst vagy férget; l. Férgelni, Felhalazni.

- VONÓHÁLÓ - Ipoly mentén - l. Gyalom és Gyalogháló.

- VONÓKÖTÉL - Bodrogköz - l. Kijárókötél.

- VONYÓ - Balaton - egy hálócsapás belső területe; l. Tanya.

- VONYÓ - Hegykő - az evező nyelén a gúzstól eredő kopás; l. Kopás.

- VONYÓSZEG - Balaton, tihanyi őshalászat - l. Koloncz.

- VÖRCSÖK - Balaton - a varga szűk bejárója, a melyen a hal betéved.

- VÖRCSÖK-ŐR a rokolyahálón, közönségesen csak őr, vagy rákláb.*

- VÖRÖSSZÁRNYÚ KESZEG - Ujfalvi-Szikszai XVI. század - Orfus, tehát a mai Idus melanotus értelmében. Hátrább ismét "Veres-szárnyú keszeg" = Rubellus, mi alatt a Leuciscus rutilust érthették.

- VÖRÖSSZÁRNYÚ KONCZÉR - P. K. - Leuciscus rutilus L. Balaton. (A Sió torkolatánál és mentén következetesen vörös szárnyú Göndér H. O.)

- VÖRSE - Győr és B. Szabó Dávidnál - l. Varsa.