F

- FÁGYNI - Tihany - így ejtve: "fánynyi" pld.: "erigy hálót fánynyi", az az: a kihúzott hálót ismét kivetésre rendberakni; l. Fejni.

- FÁGYÓKÖTÉL - Balaton-Füred - vékony, rövid kötél, a melylyel a háló húzókötelét a jég alatt járó vezérhez (rúdhoz) kötik. A tihanyi halászarticulusban büntető szerszám is.

- FAHAJTÓ - Keszthely - l. Rohonyos, Vezeres.

- FAHEGYKESZEG - Abramis Brama L., közepes; rügyfakadáskor ívik, innen a neve; Balaton-Füred.

- FAJKESZEG - Körös mentén - azok a keszeg-fajok, a melyek 10-12 fontig is megnőnek; megkülönböztetésül azoktól, a melyek aprók maradnak.

- FAJ TOK, Acipenser schypa GÜLD.

- FAJTOKOK - Antacei, mint csoport.*

- FAJZÓ HAL - Janua 1729 - szaporító hal.

- FAL - Nagy-Bereg - a csíkvarsa vagy kas tömlöczrésze.

- FAR - általánosan - a hajó vége.

- FÁRADT HAL - Lázi, Ipoly - csenevész, hitvány hal (palócz).

- FARHÁM - Komárom - heveder, melylyel a parton haladó laptáros a bejáró kötelet a mataknál fogva tartja.

- FARKAKŐ - Csongrád - l. Belsőkő.

- FARKALÓ - Körös-Tarcsa - az a kő, vagy tégla, mely a hosszú kecze végébe van kötve, hogy a hálót feszítse.

- FARKARÓ - Csongrád - a csónak farán tartogatott rövid, hegyes, karvastagságú czölöp, a gyors kikötésre való. A nyargaló apacs vontatására siető legénység a farkarót hirtelen beveri, hogy a csónakot hozzákötve a vontatáshoz láthasson; l. Merecs. Az Ecsedi lápnál az a karó, a melyhez a szárnyasvarsa farka kötve van.

- FARKARÓ MADZAGJA - Börvely - az a madzag, a melylyel a szárnyas varsa vége a farkaróhoz van kötve.

- FARKASFŰTEJ - Székelyföld vizei - Euphorbia esula és cyparissias L. Ezt a mérges füvet a székely kéveszámra szedi, a víz színe alatt kövön kővel összezúzza, így megmérgezi a vizet s evvel együtt a benne élő halat.

- FARKHÁLÓ - Erdővidék, Olt mentén - l. Bokorháló, Farszák.

- FARKÖVÉCS - Komárom - a fenékhorog végköve; l. Belsőkő.

- FAROK - Komárom - a vízbe hosszan benyúló partrész, vagy szigetvég.

- FAROS - Bodrogköz - a ki a csónakot kormányozza, tehát a ladik farán áll.

  784

- FAROSBÁRKA - Szolnok - kis bárka, a melyet a keczés a ladik után szokott kötni, hogy halászás közben a fogott halat élve elrakhassa.

- FAROSLEGÉNY - Bodrogköz - annak a dereglyének a kormányosa, a melyen a gyalom van.

- FARSZÁK - Székelyföld - l. Bokorháló.

- FARTŐKE - általánosan - a ladik hátulját alkotó erős fa, melyhez az oldalak és fenék erősítve vannak.

- FATTYASPARA, - Komárom - az, mely egy kitört para helyébe köttetik - tehát nincs fölfűzve.

- FATTYÚ-HERING - Mátyus után Grossinger - Alosa vulgaris TR.

- FATTYÚLAPTÁROS, - Komárom - kisegítő laptáros, l. Kurtulászni.

- FATTYÚÓLOM - Szolnok - ha sebes a víz, jobban súlyozzák az öregháló inát s ezt a rendesnél több ólmot mondják "fattyú"-nak.

- FECSKEFARKÚ - Máramaros, Visk - Alburnus bipunctatus HECK.

- FEDELÉK - Tóth Pál, BONNET fordításában - a suboperculum értelmében.

- FEDÉLKÖTŐ, a csíkputtony fedelének lekötésére való.*

- FEHÉRHAL - Komárom - keszeg, paducz stb.: "csak fehérhalat fogtunk" azaz: csekély értékű, szálkás halat.

- FEHÉRHÚSÚ CSUKA - Galeottinál - nyilván a süllő, Lucioperca Sandra.

- FEHÉRKÉS MARÉNA - Szirmay Andr. - Coregonus albula L. a magyar vizekre csak ráfogva.

- FEHÉRSZÁRNYÚ KESZEG - P. K. - Abramis sp. Velenczei tó.

- FEJ - Komáromban a szák keretének felső része; lásd Hajtovány; a vejszéknél - Keszthely, Hegykő, Dobrony, Latorcza - az a rész, a melyben a hal megfogódzik, így: "vejsze feje, kürtő feje, lésza feje."

- FEJELÉS (háló) - általánosan valamely hálónál oly igazítás, mely az egészre kiterjed s némely részeket egészen felújít.

- FEJÉR KESZEG - Ujfalvi-Szikszai XVI. század - Alburnus. Ugyanígy az Orbis pictus 1708-iki kiadásában.

- FEJÉRKESZEG - P. K. - Alburnus lucidus HECK. - Körös (Szarvas táján).

- FEJÉRKE - H. O. - olvasott embereknél meglehetősen elterjedve: Alburnus lucidus HECK.

- FEJÉR KESZEG - Janua 1729 - Alburnus in genere.

- FEJES DOMOLYKÓ, Squalius dobula L.

- FEJESHAL - Grossinger - Squalius dobula L.

- FEJES PONTY - Szirmay Andr. - Squalius dobula L.

- FEJKARÓ, a Fertő-vejszénél, l. Kürtőkaró*

- FEJKŐ - Komárom - az a kő, a melylyel a fenékhorgot elsülyesztik.

- FEJLÁNCZ - Szeged - az a láncz, a melylyel az állóbárka macskáját a sárkányhoz kötik.

- FEJMADZAG - Komárom - az, a mely a fenékhorog csíptetőjére van kötve s a melynél fogva a horgot viszik vagy fölakasztják.

- FEJNI - Bodrogköz, jég alatt való halászat - a kijáró kötelet kifejik a lékből, azaz: a jobb és bal kézzel fölváltva kihúzgálják; a tehénfejésre emlékeztet; Balaton-Füreden a hálóról is; Keszthelyen egyértelmű a tihanyi "fágyni" szóval.

- FEJSZÉS LEGÉNY - Bodrogköz - a jégalatti halászatnál, l. Jegellő.

- FEKETE FARKU HAL - Ujfalvi-Szikszai XVI. század - Melanurus, sepia; itt nyilván belejátszott a német "Tintenfisch," mi tudvalevőleg a Sepia officinalis; nem hal.

- FELADNI MAGÁT - Keszthely - a pontyról: "mikor a mély vízből feladja magát" - ekkor szigonyozzák.

- FELEHÁLÓ - Keszthely - a háló szárnyának felehossza, l. Beérkezik, Összevárni.

- FELEKEZET - Balaton, őshalászat - l. Bokor. Miskolczi "Vadkertjében" a faj értelmében használva.

- FELEPÁLHA, l. Felepóta.*

- FELEPÓTA - Keszthely - nagyobb gyékény-úszó, mely a háló szárnyának felehosszát jelezi; v. ö. Túzsér.

- FELES - Karád - l. Kötélfejő.

- FELESHAL - B. Szabó Dávid - sok hal értelmében.

- FELFÉRGELNI - Tápé - a horgot, azaz: gilisztával, lótetűvel halfogásra felszerelni.

  785

- FELHALAZNI - Keszthely - a horogra apró halat tűzögetni; l. Felférgelni.

- FELIBE HALÁSZNI - Balaton, őshalászat - mikor a gazda a legénységet a kifogott halak felével fizeti.

- FELIN, - Balaton - az öregháló felső, parás kötele, háló föle.

- FELINAS - Bodrogköz - az a halászlegény, a ki a pálhás inat húzza.

- FELINHÚZÓ - Karád - a jég alatt való halászatnál az a legény, a ki az ajtóléken kijövő háló parás inát húzza.

- FELJÁRNI A TŐRT Keszthely - a régi czéhszabályban azt teszi: a fogásra kivetett szerszámot orozva végig vizsgálni s a fogott prédát elszedni.

- FELJÁRÓ ŐR Bodrogköz - a téli vasas szák keresztőréhez kötött s a víz színét megütő fonal, melyhez a pedző van kötve; a hal jelenlétének árúlója.

- FELKÖVELNI - H. O. - a hálót, fenékhorgot stb. a szükséges kősúlyokkal felszerelni.*

- FELPILLANTÓ KÜLLŐ, Gobio uranoscopus AG.*

- FELPÍSZTANI - Balaton-Füred - az odafagyott kötelet a czibék villásbotjával fölszabadítani.

- FELSŐ ÁLLKAPOCS - os maxillare superius.*

- FELSŐ ÍN, - az eresztőháló fölén, a melyre a jeles és többi póták reá vannak kötve.*

- FELSŐ KARCSONT - humerus.*

- FELSŐ NYAKSZIRTCSONT - os occiditale superius.

- FELSŐSERTE - Komárom - a ponty sörényének első, fogassertéje; l. Bognár.

- FELSŐ SZEMCSONT - os supraorbitale.*

- FELSZÁLL - Ecsedi láp - a csík a láp fenekéről a víz színéig, hogy szelet foghasson. Erre az élettani sajátságra van fektetve a kassal való csíkfogás.

- FÉLSZÁR, - Komárom - hálófoltozásnál két kiszakadt szem egyesítése.

- FÉLSZÁRNYÚ - a kormányúszó mikor nem fecskefarkszerűen két egyforma félből való, mint pld. a vizánál; a tudományos mesterszó "heterocerk".*

- FELSZEDNI A PIRITTYET - Kuthy - betakarítani.

- FELÜTI - Miskolczi Gáspár - a delfin a fejét a tengerből; halra érti.

- FELVÁGÓ - Szolnok - nagyhorgos bot kötéllel; a jég alatti halászatnál arra szolgál, a mire a Balatonnál a czibék, l. azt; különben apacshorog is, l. azt.

- FELVÉSNI A HALAT - Fáy-féle szakácskönyv XVII-dik század - a 88-dik lapon a czompófőzésnél mondja "vesd fel es ved ki az belit"; - tehát kihasítás értelmében.

- FENEKES - Szeged - fenékhoroggal halászó halász.

- FENEKES-CSÓNAK, a melylyel a fenékhoroggal halászó jár.*

- FENEKES HOROG - Balaton, Duna, Tisza - egyes horog, mely kővel sülyesztetik el; vagy 20-40 méteres ín, melyen peklék segítségével 60-80-150 horog van megerősítve s kőhöz kötve, elsülyesztve.

- FENEKESZEG - H. O. - Aspius rapax L. Kis-Majtény.

- FENÉKHAL - Duna mentén - azok a halak, a melyek leginkább a víz fenekén tartózkodnak, mint a csíkok, küllők stb.

- FENÉKHORGÁSZAT, a fenékhoroggal űzött halászat.*

- FENÉKHOROG - Komárom - l. fenekeshorog.

- FENÉKJÁRÓ KÜLLŐ, Gobio vulgaris CUV.*

- FENÉKKÁVA, az, a mely a hálókon a feneket tartja, illetőleg feszíti.*

- FENÉKVARSA - Záhony - szárny nélkül való, a folyó fenekére sülyesztik s gilisztát raknak belé. Nem láttam.

- FENTŐ - Komárom - kősúlylyal ellátott ágasbogas fa, melylyel a halász a fenekes horgokat fölszedi illetőleg a víz fenekén keresi; l. Katka. A T. Sz. tésztának s egyébnek is magyarázza.

- FÉNYESBOGÁR - Szegeden - vízibogár: Gyrinus natator, mely a víz színén kisebb-nagyobb rajokban kavarog futkosva-úszik. Azt tartja a szegedi halász, hogy ha ez a bogár a part felé szaladoz, ez áradást jelent.

- FÉREGSZEDŐ DÖBÖN Komárom - hosszú pózna végére erősített, nyitott szájú és oldalú bödön, a melylyel a folyó iszapos fenekéről a harcsaférget szedik.

- FÉRGELNI - Tápé - a horgot csalókával fölszerelni; l. Felférgelni.

- FERTÁLY - Körös-Tarcsa, Balaton - huszonöt fontnyi rakásokba rakott és összekötött szárított hal.

  786

- FERTÁLYBÓNÉ - Tisza, Abád-Szalók - l. Kerítő.

- FERTŐ - általánosan - kivált tavas helyeken oly pontok, a hol a víz csak néha üti fel magát és süppedéket alkot.

- FERTŐ - Hegykő - így nevezik azt az ingoványt, mely a leapadt víz helyén marad.

- FERTŐ-VEJSZE, a Fertőtó magyarságánál dívó vejsze, l. Kürtő.*

- FÉSŰSHAL - H. O. - Perca fluviatilis L. Torna, Torna vize.

- FÉSŰSSZÁRNYÚ HALAK - Acanthopteri, mint alrend.*

- FESZÍTŐ - Erdővidék, Olt mentén - a seb háló ágas peczke.

- FESZÍTŐ ÉK - a gyalázka pengéjének a nyélbe való megerősítésére szolgál.*

- FESZÍTŐ PECZEK, az ollóhálón, a peczektől való megkülönböztetésűl.*

- FEU - a régi okiratokban - pld.: Homfeu, Kapusfeu, egyértelmű vele a mai Balatonfő. Tó feje, háta v. dereka, feneke (Balaton fenék) = tó felső, középső, alsó része; különben a vejsze halászatnál is, l. Fej.

- FIASÍTANI - Tápé - pld. a harcsáról, "az egyik ereszti az ikrát, a másik a tejet"; tehát termékenyítés.

- FIGYELMEZŐ - Egyházas-Oláhfalu - a tollashorgon a középső két toll, a vezetőnél kisebb, a bekapónál nagyobb; ez a víz színén úszik s állítólag figyelmezteti a pisztrángot; reám a költött szerszám benyomását tette.

- FIÓKGYÉKÉNY - Balaton-Füred - póta, a fattyúpara értelmében; l. azt.

- FIRIS - Grossinger - Phoxinus laevis AG.

- FISÉR - általánosan - halkereskedő, ki a fogott halat nagyban vásárolja; ilyen alkalmazásban: "a halászok várják a fisért"; - világos jele annak, hogy a magyar halászott, a német kereskedett. Komárom régi jegyzőkönyveiben is meg van különböztetve a halász a "phisértől."

- FIÚ - Nagy-Dobrony - minden fajszerint megkülönböztethető ifjú hal, pld.: harcsafiú, potykafiú, jázfiú stb.

- FIZIS - Kenesse - Petromyzon fluviatilis L. nyilván GROSSINGER-ből vette, l. Firis.

- FLOH - Baja - l. Pirity- v. Kerítőháló.

- FOGACSOS FOGAK - dentes prehensiles.*

- FOGACSOS HALPÉNZEK - squamae ctenoidae*

- FOGASHOROG - Keszthely - legkisebb fajta; a horog ina 30-40 öles, rajta cserkére kötve 100-120 horog, leginkább apró sügérrel felhalazva. Most már tilos.

- FOGAS SÜLLŐ, Lucioperca Sandra CUV.*

- FOGAS - K. a Balaton egész környékén - Lucioperca Sandra C. V. súly szerint 11/2 kg.-tól fölfelé; a kisebb példányokra nézve, l. Süllő.

- FOGÓSZÁK - Budapest - l. Szák.

- FOGOTT - Bódva mentén - a szigony, azaz: belevágott a halba.

- FOGÓVÉG - H. O. - a szigony nyelének az a része, a melyet a halász sújtáskor a kezében tart.

- FOGÓ VÉG, a kosztos horog kosztján a vastagabb vég, a melyet a horgász a kezében tart.*

- FOGÓVÉG - Szeged - l. Külső csapó.

- FOGÓVÖRCSÖK - a rokolyaháló szélén levő táska, a varsa vörcsökétől való megkülönböztetés végett így.*

- FOGYASZTANI - általánosan - a szemet a varsa vagy zsákalakú hálók kötésénél: a vörcsök vagy fark felé kevesbíteni.

- FOK - 1322-ben - stagnum unacum duobus introitis (sic) aque vulgariter fok vocata". Egyesülő vizek földköze, innen a mai Gyevifok (Algyő mellett), Siófok (Balaton) stb. rendesen jó halászóhelyek; számtalan halásztanya név járúléka.

- FOKHÁLÓ - Algyő, őshalászat - gyékényes gyalom; l. Gyalom.

- FOLÓCZ - Hegykő - nyilván a német "Floss" után a para, pálha stb.; lásd azokat.

- FOLYÁS - Derczen - a tavaszkor duzzadó lápok folyós erei, hol a csuka és czompó él és tapogatóval fogható.

- FOLYÓ - általánosan, nagy vagy nagyobb folyóvíz.

- FOLYÓMENET - Bódva - a folyó főiránya.

- FOLYÓS VÍZ - Szeged - az, a mely a partot rongálja. A ponty tartózkodásáról szólva "a ponty a legfolyósabb szirtokon jár, hol a földmorzsát legeli"; l. Szirt, Legelni.

- FOLYÓVÍZI ORSÓHAL - Tóth Pál - BONNET fordítása, Petromyzon fluviatilis L.

- FOLYO VIZ HALA - Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. piscis fluvialis, fluviatilis.

  787

- FOLYO VÍZ RAK - Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. - astacus fluviatilis.

- FONÁS - Latorcza mentén - l. Gorcz.

- FONT - Velencze - kisebb, emeltyűs mérleg, hálókosárral, a melyen kisebb mennyiségű halat mérnek.

- FORDÍTÓFA - Latorcza mentén - kétágú s kurta szárán kampós fa, a melylyel az űző rúdat a következő lékre ráigazítják; az űzőrúd tekintetében lásd: Hajtólécz, Rohony, Vezér.

- FORDÍTÓ LÉK - Tószeg - l. Saroklék, Szeglik.

- FORDÍTÓ VÉK - Latorcza mentén - l. Saroklék, Szeglik.

- FORGÓ - Tihany - a vezérrúd hátulján álló vaskarika, a melybe a fágyó kötél szolgál; folyók mentén, sok helyen az örvény, ily értelemben már a XVI-dik században is dívott.

- FORGÓ - általánosan - l. Forgóvíz. A vető-háló tartókötelén forgó ikerkarika, arra való, hogy a kötél össze ne sodródjon.

- FORGÓVÍZ - Miskolcz - lassú folyású, mély, örvényes víz; a ponty lakóhelye.

- FORGÓS VÍZ általánosan nagy tölcsért alkotó víz.

- FŐ - sok helyen - l. Fej, Feu.

- FŐHAB - Kenesse, Balatonmellék - a Balatonfő Kajár felől, tehát északkeleti hab; halászatra alkalmatlan.

- FŐHAL - sok helyen - a halászok a halak felsorolását rendszerint evvel kezdik: "hát nálunk a főhal a .... harcsa, csuka, ponty, fogas" a szerint, a mint e vagy ama faj vidék szerint jövedelmesebb.

- FŐHALASZ - Tinódy Sebestyén - "Csakis főhalasz es hétszáz benne vala" t. i. Szegeden; a mai öreghalász, halász nagygazda; a czéhes rendszer szerint halászmester értelmében.

- FŐHOMLOKCSONT - os frontale.

- FÖLDMORZSA - Szeged - omló partok apró röge, melyet a ponty kedvel, mert sok benne a növények finom gyökere.

- FÖLFEJNI - Balaton - a hálót húzogatva a vízből kiszedni; l. Fejni.

- FÖLLEKELNI - Pest, Pilis, S. és K. Kun-megye - l. Jegelni, Jegellő.

- FÖLSZEDNI - Algyő - pld. "fölszedtük a zsidóutszát", t. i. azt a karózatot húzták ki a földből, a melyen a halakat szárítják; l. Zsidóutcza.

- FÖLSZÉL - Keszthely - mely Tihany felől jár; halászatra jó; tehát északnyugoti; ez a kenesseieknek nem jó.

- FÖLVETI - általánosan - magát a hal a vízből; Szép, csöndes estéken, nyáron át.

- FÖRDENI - Velencze - a hal ívik, vagy fördik", mondta a tóbíró.

- FÖVÉNYES FENÉK - sok helyen - durvább homokkal bontott vízfenék.

- FÖVENYES PART - általánosan - homokos part.

- FÖVENYVÁGÓ - Cobitis taenia L. Erdővidék, Olt menti vizek.

- FŐZŐKANÁL - Szentes, körösi halászok - az étel kavarására szolgáló lapiczkás fa; inkább véső- mint kanálalakú.

- FRENTŐ - Szolnok - L. Fentő; nyilván elfajúlás.

- FRISSELNI - Tyukod, Ecsedi láp - a vizet; a csíkveremben a vizet új feltöltéssel javítani.

- FURKÓ - általánosan - nagy fakalapács, melylyel mindenféle karót bevernek.

- FUTOSÓ - Tápé - l. Fattyúlaptáros.

- FUTTATÓ HÁLÓ - Komárom - melynek egyik végét dézsához kötik és kieresztik, hogy a víz vigye; a másik végét a csónakon tartják; - mire a háló a dézsa után egészen ki van feszítve, a csónakkal sebesen evedzve a dézsára kerítenek.

- FUTTYOGATÓ - Szeged, Szentes - lásd: Buttyogató.

- FÜL - Algyő - a hálótű lába; a csíkászoknál a csíkkasnak (varsának) füle van, melynél fogva a vízből kiemelik. Innen a régi okiratokban az "ansa", pld. 1095 körül: "quod caperetur in ansis" és: "in elevatione ansarum". FEJÉR, Cod. Dipl. I., 487. Dávid herczeg adománylevele a tihanyi apátság dunai halászatáról.

- FÜRGE CSELLE, Phoxinus laevis AG.*

- FÜZÉR - Komárom - l. Tűzsér.

- FŰZFAHAL - H. O. - Alburnus lucidus HECK. Kolozsvár. Varbón (palóczság) Alburnus bipunctatus HECK. A hal testének fűzfalevél alakjáról. Göcsejben is.