M

- MACSKA - Balaton - a dereglyén, négy körmű nagy vashorog, a halászjáróműnek síkvizen való kikötésére.

- MACSKATEKERŐ - Budapest - csiga, a melylyel a macskát fölhúzzák és leeresztik.

- MACZA - H. O. - Acerina cernua L. Csongrád; l. Taknyos Macza.

- MAGSZÁL - zoospermium.*

- MAGVAÉRETT, mikor a himhal teje alkalmas a termékenyítésre.

- MAGYAR BUCZÓ, Aspro Zingel CUV.*

- MAGYAR KÓCZ - H. O. - Aspro Zingel CUV. Szeged.

- MAGYAR PONTY, Cyprinus hungaricus HECK.*

- MAKK - Tápé, Algyő - a nádvágón a penge nyelbejáró részének csapszerű darabja.

- MALÁNYA - Karád - a szárnyas varsa szárnya.

- MANKÓ - Komárom - l. Bódé.

- MANKÓ - Karád - ágas fa, a jég alatt való halászatnál a vezérrúd tologatására való.

- MARÁZSAHÁLÓ - Udvarhely és Gyergyó - hosszú póznán zászlószerűen kifeszíthető kéttükrös háló; a Gyilkos tóban éjen át felállítják, Sz.-Udvarhely és Sz.-Keresztúr táján a sugákban kísérik vele a vizet. A Tiszánál - Szeged - a czötkényes háló, melyet két karó közt kifeszítenek; l. Mereglye.

- MARÁZSAKARÓ, a melyhez a m.-háló pallója rá van kötve.*

- MARÁZSÁZÓ - Szeged - az a halász, a ki a marázsahálóval jár.

- MARCZIHAL - P. K. - Barbus fluviatilis AG. Tisza m. így.

- MARÉNA SZEMLING - Szirmay Andr. - Coregonus lavaretus L. a magyar vizekre csak ráfogva.

- MARINA - Grossinger - Barbus fluviatilis AG. Nem magyarember írta le.

- MARKOLÓ - Keszthely - a halászbokornak az az embere, a ki a hálót a jégre kiemeli.

- MÁRNA - Barbus, l. Petényi-márna, Rózsa-márna.*

- MÁRNA - K. - Barbus fluviatilis AG. Egy tőből fakadt a tót: Mrňa, Mreňe, Mreňa névvel; l. Merenne, Marina és Marczihal, Martikeszeg neveket; úgy más fajra alkalmazva a Márnafiú és Bartafiú neveket is.

- MARNA - Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. - barbus. Mullus alatt az Orbis pictusban (1708), a rómaiak tengeri mullusát érti.

- MÁRNAFIÚ - P. K. - Thymallus vexillifer AG. Szamos, Szatmár körül, valószínűleg egy a bartafiúval, mely HECKEL szerint a Barbus Petényii népies neve.

- MAROKHÁLÓ - Duna m. - minden háló, melynek nyele van; de leginkább az ághegyháló.

- MARTIKESZEG - T. Sz. Nátly és H. O. Barbus fluviatilis L. Szeged, Algyő, Tápé.

- MÁSODIK KŐ Szolnok - l. Végkő.

  812

- MASZLAG - B. Szabó Dávid - a halak megétetésére való mérgezett étel.

- MATAK - Szeged az a bábalakú fa a farhámon, a melyre a laptáros a bejáró kötelet reátekeri, hogy megtarthassa.

- MÁTRA - Miskolczi Gáspár - a hal méhe.

- MÁZSA - Velencze - nagy, emeltyűs mérleg.

- MÁZSA - "masa" - régi okiratokban a sóshalnak egy kötését jelentette: "item de curru masa vocato salsorum piscium stb." Cod. Dipl. VII, 5, 145., a mai halászok bálnak (Ballen) mondják.

- MEDENCZECSONT - pelvis."

- MEDERBÁLVÁNY - Szeged - az állóbárkán az oldal legalsóbb deszkája.

- MEDERKŐ - Csongrád - l. Pallókő.

- MEDVE HALÓ - Grossinger - a "bóné, gyalom, ketze, marása, pinty, varsa" közt felsorolva. Az életben nem akadtam reá.

- MEGADNI - Tápé - "a szügönynyel mögvágott harcsa mögadta magát" = kifáradván, ki lehetett fogni.

- MEGÁLLÍTÁS - Komárom - megállítják a hálót, azaz: az inakhoz kötik = felállítják, fölszerelik; l. Állítás.

- MEGAPAD - Miskolczi Gáspár - s hal, azaz megsoványodik.

- MEGBÁGYADT HAL - általánosan - a bárkában fogva tartott hal, mely már veszti életerejét. Ezt az állóbárkákon külön rekeszekbe rakják; l. Ispita.

- MEGBÉKÁZNI - Tisza mentén - a kuttyogató horgot, t. i. a békát a horogra ráhúzni; l. Felférgelni, Felhalazni.

- MEGDAGAD - Ecsedi Láp, Szernye - a láp, mikor vizekkel telik meg.

- MEGEJTENI - B. Szabó Dávid - a halat, azaz: megfogni.

- MEGELEVENEDIK - Miskolczi Gáspár - "a lazacz ikrája csak karácson táján elevenedik meg" azaz: indúl fejlődésnek.

- MEGFORGATNI (a halat) - általánosan - az álló bárkában tartott halakat minden nap szákkal kimerítgetik, hogy a megbágyadtakat kiválaszthassák; ez a megforgatás.

- MEGFÖRÖDNI - Keszthely - megikrázni, pld.: "a kisz megförödi a fűcsomót", az az rárakja ikráját.

- MEGHALASÉTANI - Nádasdy Tamás lev. - a tavakat hallal benépesíteni.

- MEGHALÁSZNI - Balaton - egy adott területet.

- MEGHÚZNI - Bodrogköz - a tanyát, ilyen alkalmazásban: - "Már három tanyát is meghúztunk s mégsem fogtunk halat".

- MEGIRAMODIK - Körös mentén - a szigonynyal megdobott hal.

- MEGRAKNI - Komárom - a bárkát, azaz: hallal megtölteni.

- MEGSENYVEDT - Miskolczi Gáspár - hal; a más hal gyomrában emésztő félben levő halról mondja.

- MEGSZALAD - Agárd - a ponty, azaz kijön a nád közül a szabad vizekbe.

- MEGSZÍVJA - Körös-Tarcsa - a só a halat, t. i. kiszívja belőle a vizet.

- MEGTÖMNI - Körös mentén - az akadó kasokat földdel; l. Akadó, Akadótörés.

- MEGVAKARNI - Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. - desquamare; t. i. a halat megtisztítani.

- MEGVETNI - Miskolczi Gáspár - "Mert midőn Szt. Péter az ő hálóját megvetette".

- MEGMAKACSÍTANI - Tihany - a halászarticulusban; ellenszegülés értelmében.

- MÉHAL - H. O. - Lota vulgaris CUV. Bódva mentén: Hidvég-Ardó, Komjáti, Szendrő.

- MELLYEZNI - Fáy-féle szakácskönyv, XVII. század - a halat a háta felől úgy ketté hasítani, hogy a két felét a mellbőr tartja össze.

- MÉLYSÉG - általánosan - a kerítő hálóknál, tehát az öreg- (léhés), kecsege-, balin-stb. hálónál a felín és alín közötti szélesség. Terjed 2 métertől 24-ig.

- MENTŐ - Hegykő - az övön egy lefüggő bőrdarab, melyen a háló kötele jár; megkíméli a halász ruházatát a kötél dörzsölésétől.

- MENY - Lota - l. Tarka Meny.*

- MENYFÉLÉK - Gadoidei, mint család.*

- MENYHAL - K. - Lota vulgaris C. A tót Mjen névvel egy tőből fakadt. GALGÓCZInál (1622) megvan.

- MENYHAL - Janus 1729 - Lota.

- MENY HAL - Ujfalvi-Szikszai XVI. század - Mustela, murena.

- MÉNYHAL - H. O. - Lota vulgaris CUV. Ipoly, Lázi, Nógrád megye (palócz); P. K. Cobitis barbatula L. is Zala-Tapolcza.

- MEREDEK PART - általánosan - hirtelenül,

  813

  falszerűen bemélyedő part; alatta rendesen mély a víz.

- MERENNE - Marsili és Bloch - Barbus fluviatilis AG. Nem magyar ember írta le.

- MÉRCZE - Nagy-Bereg - jó fél literes, fűzvesszőből fonott mérték, a melybe 10 krajczár ára csík fér el.

- MERECS - Komárom - kis karó, a melyhez s csónak köthető. Egyértelmű a mereglyével, l. Mereglye.

- MEREDE - Hegykő - l. Meregygyű, Szák.

- MEREDIOSEMI (diószemű merítő háló, l. Meregygyű) - már 1493-ban. Az egri püsp. számadási könyvében. Udv. levélt. Bécs Nr. 314. Fol. A merítő szákok között a Körös-Tarcsán dívónak van leginkább "dió-nagyságú" szeme.

- MÉREGFŐ - Székelyföld - Euphorbia palustris, farkasfű; a pisztrángos vizekbe törik, hogy a hal elkábúljon.

- MEREGLYE - Derczen - a csíkkason azok a vesszők, a melyek a kas hosszában futnak, tehát vázát alkotják. A Tisza mentén azok a karók, a melyek közé a marázsahálót kifeszítik.

- MEREGYGYŰ (így!) - Körös-Tarcsa - szák, két fajtája van: kerek- és lapos fejű.

- MERENNE - Marsilius, Bloch - l. Márna.

- MERETTYŰ - Latorcza mentén - l. Meregygyű, Szák és Tanyaszák.

- MERICSKŐ - Velenczei tó - l. Szapoly. Az i betűt röviden ejtik.

- MERIGYGYŐ - Bodrog mentén - l. Szák; tavaszkor a halvaczkok tájára karót vernek, erre füvet, főkép zabkelést kötnek s mikor a potyka a zabot tépegeti, a merigygyővel kifogják. Lásd a Meregygyőt is.

- MERÍTŐ (háló) - Bodrogköz - l. Ághegyháló.

- MERÍTŐHÁLÓ (négy kávás) - Bódva mentén - l. Ághegyháló.

- MERÍTŐHÁLÓ, a rekesztő halászatnál szák és meregygyű helyett; fej helyett: hajtovány.*

- MÉRŐSZÁK - Velencze, Budapest - az az abroncsos háló, a melybe a megmérendő halat beteszik. Körös-Tarcsán kitünő szerkezetű négyszögletes kereten erős zsák-háló; egyszersmind halhordásra is alkalmatos.

- MESZELÉS - Országszerte. Valóságos halirtás, melyet a pisztrángos vizek mentén lakó nép szerte űz s mely abból áll, hogy a zubogókba vagy göbékbe oltatlan meszet dobnak, mely mindent megöl, a mi az illető ponton és környékén él.

- MESTER - Komárom - halászmester és kormányos, ki a halászatot vezeti.

- MÉTFA - Tápé - a czötkényparás eresztőháló fölfűzésére való ágasfa.

- MÉTHÁLÓ - Szeged, Tápé, őshalászat - czötkényparás eresztőháló, kövellők nélkül való, a hal belébonyolódik; l. Métfa.

- MINDNYÁJA - Szeged - az egész: "mikor mindnyája háló elfogyott", azaz: az egész háló ki van vetve.

- MOCSÁR - általánosan - növényzettel benőtt, iszapos, süppedékes helyek, a hol apróbb víztükrök vizenyős helyekkel váltakoznak. Kemény életű halak helyei.

- MOHOLÓ - Szeged - kurtanyelű, széles élű favéső, a melylyel a mohát a ladik repedéseibe vagy deszkaközeibe verik.

- MOHOZNI - Algyő - vízi járóművek réseit mohával betömni.

- MOHOZÓ FOGÓ - Algyő - a mohozáshoz való tömőfa, szélesen vésőforma; a ponty tisztogatására is használják.

- MONKŰ - Balaton-Füred - az öregháló zsákja alján alkalmazott nagyobb kő, l. Monykő, Munki, Torokkő.

- MONYKŐ - Keszthely - l. Torokkő.

- MOROTVA - Miskolczi Gáspár - tavak mélysége, a melyben a hal él; tulajdonképen holt ág; tót eredetű. MIKLOSICH szerint a szláv mrtev.

- MOSÓ - Balaton - az a kád, a melyben a felhasított halak mosatnak, mielőtt sózásra és szárításra kerülnének.

- MÖGINDÚL - Szeged - elindúl a hajó.

- MUNÍCZIÓ - Balaton - a szerszámok és az eleség összessége, t. i. az a czók-mók, a melyet a halászatra kiszálló halászbokor magával viszen.

- MUNKI - Tihany - l. Monkű; Monykő s gyalomháló középső köve is.

- MURVÁNYHAL - Felső Tisza - mindenféle apró hal; tótos.