Sz

- SZABADÍTANI - Balaton, őshalászat - a kötél lassú kieresztgetése.

- SZABÓ - P. K. - H. O. - Pelecus cultratus L. Alsó Duna, l. Szabóhal.

- SZABÓHAL - P. K. - H. O. - Pelecus cultratus L. Alsó Duna. Lehet a has ollószerű éléről, vagy az alak vékonyságáról.

- SZÁCSIRA - Nagy-Dobrony - kis háló, a melyet a megmaszlagozott hal kifogására használnak; l. Szák.

- SZÁD - Székelyföld - a varsának tölcsér alakú bejárója.

- SZAGGATÓ - Tihany - az öregháló zsákjának legvége, mely, a csapdosásnak leginkább kitéve, mindég szakadozott, czafatos.

- SZAGOLÓ CSONT (rosta-csont) - os ethmoideum.*

- SZÁJ - Varbó, Ipoly mentén - a varsáról, l. Szád (palócz.)

- SZÁJKARÓ, a szárny nélkül való varsáknál az a karó, a melylyel letűzik.*

- SZÁJ-KÁVA, egyáltalában a hálók félkörös abroncsa, a mely a hálót nyitva tartja.*

- SZÁJPADLÁS - palatum durum.*

- SZÁJPADLÁS-CSONTOK - ossa palatina.*

- SZÁJTÁTÓK - Cyclostomi - mint alrend.*

- SZÁK-HÁLÓ - Janua 1729.

- SZÁK, kanál alakú merítő háló; van feje, nyele és ágasa. Evvel hordják a fogott halakat a bárkába s evvel szedik ki a prédát a vejszéből. Egy a mereggyűvel; l. azt és Szácsira, Tanyaszák. Miklosich szerint a szláv sak, szerinte "Wurfnetz," a mi nem áll, mert ághegyháló; a Wurfnetz az amfiblesztron.

  828

- SZAKA - Székelyföld és Tihany - a szigony vagy horog visszája v. "visszhorga," - ilyen alkalmazásban: "letörött a szakája"; l. Visz, Viszja.

- SZAKÁL - Szendrő - l. Szaka. A szendrői szigony különálló forma; gereblyeszerű, ágai mindig több szakások, tehát sokaságuknál fogva szakálszerűek.

- SZAKÁLOS HOROG - Komárom - egy ín végébe alkalmazott több horog.

- SZAKÁS HOROG - Székelyföld - "viszhorgos" horog.

- SZAKÁS SZIGONY - Székelyföld - "viszhorgos" szigony, megkülönböztetésül a simaágútól.

- SZÁKLÉK - Bodrogköz - jég alatt való halászat, a melyen a téliszákot leeresztik.

- SZAKÓCZA - Keszthely - jégvágó fejsze.

- SZÁKOLNI - Bodrogköz - szákkal halászni.

- SZÁKOS - Bodrogköz - jég alatt való halászat - az, a ki a hálót a száklékbe bocsátja.

- SZARVAS - Bodrogköz - a téliszák káváira alkalmazott súlyok.

- SZÁL - Tihany - kötélről mondják; pld: egy - két - három szál kötélre készítették; az az: 50, 100, 150 ölre a parttól a hálót beereszteni, tehát 2 v. 3 50 öles húzókötelet összekötni.

- SZÁLKA - általánosan - a hal csontja; de leginkább a húsban levő Y alakú csontocskák (ossicula Artedii).

- SZÁLKA - Orbis pictus 1708.

- SZÁLKÁS HAL - általánosan - csekély értékű, mert szálkás húsú hal; leginkább Leuciscus, Scardinius, Squalius, Abramis stb.; szóval a fehér halak.

- SZALMÁN TELELT - H. O. - Abramis ballerus L. Lázi, Nógrád megye. Palócz elnevezés, a hal hitvány voltára czéloz; a palócz hozzátette, hogy "fáradt" hal; fáradt = hitvány, csenevész.

- SZAMSZEREIJ - 1669 Ecsed vára lajstromában - "Armbrust", alkalmasint az együvé riasztott halaknak nyilazására használtattak, a mint ez IV. Béla király idejében kétségtelenül dívott is; l. történelmi rész.

- SZÁNKÓ - Komárom - a ladik fenekét belőlrül védő padolat.

- SZÁP - Gárdony - a Csiga egyes fokai vagy orsója.

- SZÁP - P. K. Földi nyomán - Abramis sapa PALL. (H. O.)

- SZÁPAKESZEG - H. O. - Abramis sapa PALL. Szeged.

- SZAPAÓ - Komárom - l. Szapoly.

- SZÁPÓ KESZEG - T. Sz. Nátly - Szeged, l. Szápakeszeg.

- SZAPOLY - általánosan fából készült merítő, hosszabb rövidebb nyéllel; a víznek a csónakból való kihányására és ivásra is; l. Csanak.

- SZAPORITÁS - Felső-Rákos - a varsa vagy a kerek háló kötésénél a szemek számának fokozatos megbővítése; a rokolyahálónál a szaporítás száma harminczhat. A varsánál 20 szemen kezdi (fark), 60-ig szaporítja (derék) 20-ra fogyasztja (vörcsök) l. Fogyasztani.

- SZÁR - Keszthely - a horog egyenes része.

- SZÁRAZ HAL - Fáy-féle szakácskönyv, XVII. század - a szárított értelmében, tokról és vizáról.

- SZÁRITÓKÖTÉL - Balaton-Füred - az, a melyre a hasított halat kiakasztják.

- SZÁRITÓRUD - Balaton-Füred - a zsidóutcza karói; l. Tericskaró; Zsidóutcza.

- SZÁRNY - Balaton-Füred - a hónaljúszószárny, p. pectoralis. A varsáknál a terelők, a gyalomnál a háló két fele.

- SZÁRNYAKARÓ - Szentes, körösi halászok - a hálóvarsánál a szárnyat tartó karó.

- SZÁRNYALÉK - Keszthely - l. Sorlék, Áglik.

- SZÁRNYASHÁLÓ - Simontornya - l. Szárnyas varsa.

- SZÁRNYAS VARSA - Balaton, Komárom, Szeged - a halak betévedésére számító, hálóból kötött, abroncskeretű eszköz, vörcsökkel, hogy a betévedt hal ki ne találjon; karók közé feszítik ki; l. Farkaró, Szárnyakaró.

- SZÁRNYAS VÉTER - Göcsej - a szárnyas varsa.

- SZÁRNYCSONTOK - ossa pterygoidea.*

- SZÁRNYÉK - Latorcza mentén - l. Lésza.

- SZÁRNYÉK, a czége ágaira alkalmazva, a szárnytól való megkülönböztetésül.*

- SZÁRNYFESZITŐ, istáp helyett; az a pálczaszerű fa, a mely a szárnyasvarsa szárnyát kiterjesztve tartja.*

  829

- SZÁRNYKARÓ - Börvely - a szárnyas varsa szárnyát tartó karó.

- SZÁRNYKETEG - Bloch - l. Leuciscus rutilus L.

- SZÁROZÉTANI - Orbis pictus 1708 - a halszárításról.

- SZATYOR - Bodrogköz - gyékényből fonott tarisznya szerszám, melyet a halász a hátára vesz. Ebben viszi ki az eleségét s hozza haza a zsákmányt; l. Czüökör.

- SZEBEZSKŐ - Szolnok - l. Zsákkő; németesen hangzik; de a tiszta magyar halászok is következetesen így mondták; rokon a "Szepi"-vel, mely a Bodrogközön dívik; l. azt.

- SZECSKŐ - Sió mentén - sáska, leginkább Truxalis nasuta L., melyet harcsafogáskor horogra raknak, v. tűznek.

- SZEDNI - Bodrogköz - a hálót a vízből. "Legények dolga: a faros nem szed."

- SZEGELNI - Balaton, őshalászat - a jégen a vonókat fejszével kijegyezni; l. Kijelelni.

- SZEGESFA - Kopácsi - villa, patkószegekkel kiverve, a halászrúd hajtására való.

- SZEGESFA - B. Szabó Dávid - a víz fenekére teszik, hogy az orv hálója, horga beléakadjon.

- SZEGES SZIGONY, az, a melynek ágai egy tartóvasra vannak szegezve.*

- SZEGEZŐ - Hegykő - a bárka ajtajának bezáró fapeczke.

- SZEGLIK - Balaton, őshalászat - a jég alatt való halászatnál a vonyó hosszú hatszegletű; e hosszú hatszög egyik csúcsán van az eresztőlék, evvel szemben az ajtólék, a hatszög fennmaradó négy sarkára esik a Szeglik; e főlékek közt futnak az áglékek, l. Saroklék.

- SZEGYE - Ujfalvi-Szikszai XVI. - excipula; nyilván a czége, mint vezérszó a rekesz és vesz szavakkal felhozva.

- SZÉGYE - Sz. Molnár Albert szótára - Excipula; l. Czége stb.

- SZÉKELY MARÁZSAHÁLÓ, vezető háló helyett, mely név alatt csak az alsó Küküllőn dívik.*

- SZÉLES KÁRÁSZ, Carassius vulgaris NILS.*

- SZÉLES KESZEG - Földi nyomán P. K. - Blicca argyroleuca HECK. Eredete nincs adva.

- SZÉLES KESZEG - Grossinger - Abramis Brama L.

- SZELES KESZEG - Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. - Ciprinus latus; ez is nyilván a Dévér keszeg Abramis Brama L.

- SZELES LAPOS KESZEG - Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. - brama; tehát a mai dévér-keszeg.

- SZELES VEKONY HAL - Ujfalvi-Szikszai XVI. - passer; a tengeri keszegúszó hal: Platessa, régi íróknál "Plataisz."

- SZELET MERÍT - Miskolczi Gáspár - a hal a kopótójával, l. Pipál.

- SZÉLHAL - Grossinger - Alburnus lucidus HECK. Székelyföld az Olt mentén élő név.

- SZÉLHAJTÓ - Gross. K. - Alburnus lucidus HECK.

- SZÉLHAJTÓ KESZEG - H. O. - Alburnus lucidus HECK. juv. Velenczei tó. P. K. Alburnus lucidus HECK. Duna.

- SZÉLHAJTÓ KÜSZ, Alburnus lucidus HECK.

- SZÉLKESZEG - H. O. - Alburnus lucidus HECK. Révfalu - Győr mellett.

- SZELLŐ KESZEG - H. O. - Aspius rapax AG. Pinnyéd, Győr mellett.

- SZELLŐ - Mátyus után Grossinger - Lucioperca Sandra. L., l. Süllő.

- SZÉLSZEM - Komárom - a hálók szélső szemei.

- SZÉLVÍZ - Balaton - a tó szélin a sekély víz.

- SZEM, a hálók szeme; a nagyobb "öregszem", a kisebb "aprószem" ritka, sűrü; különben a horogról is: egy szem horog.

- SZEM ALATTI TÁJÉK - regio suborbitalis.*

- SZEM ELŐTTI TÁJÉK - regio anteorbitalis.*

- SZEMES KESZEG - Abramis melanops HECK.*

- SZEMKÖZE - regio interorbitalis.*

- SZEMKÖZE - Miskolczi Gáspár "a két szem közi hat sing volt," t. i. a Tzet-halnál, jó a leírásokra, a hol a szemeknek egymás közötti viszonya sokszor meghatározó jel.

- SZEM MÖGÖTTI TÁJÉK - regio postorbitalis.*

- SZEMRE HALÁSZNI - általánosan - sekély, átlátszó vízben látható halat fogni, leginkább szigonyozni, ellentéte a vaktában szúrni.

- SZENTES - Szeged - az állóbárka csárdájának homlokzata, a melyre rendesen a hajók védszentjét festik.

  830

- SZENT GYÖRGY KESZEG - Abramis Brama. L. Szt. György nap körül ívik, nagyobb. Balaton-Füred.

- SZENT GYÖRGY PADUCZ - Chondrostoma nasus L. Erdővidék, Olt vize.

- SZENT PÉTER HALA - H. O. - Rhodeus amarus AG. Kolozsvár.

- SZEPI - Bodrogköz - az öregháló kátáján a száj tágulása által támadó hónalj.

- SZEPLEN KESZEG - P. K. - Abramis vimba L. H. O. Tisza-Földvár. Néha A. vetula is.

- SZEPLÍN KESZEG - P. K. - l. Szeplen-keszeg.

- SZEPLŐ - B. Szabó Dávid - a pisztráng vörös pettyei.

- SZERHAL - Tihany - az a hal, amelyet a tizeden felül az apátság asztalára szállítanak.

- SZERSZÁM - Fertő tava - a Kürtő része, a melybe a hal a Kotróczából kerül; l. Nagy Kotrócz is.

- SZERSZÁM JÁRÁSA - Záhony - így: "Szolnokon tanultam meg a szerszám járását", azaz a halászatot, illetőleg a halászszerszám alkalmazását stb.

- SZERSZÁM-REKESZ, a halászhajó farán egy elrekesztett hely, lyukkal, a hol a halász mindenféle apró szerszámot tart.*

- SZÉTRIAD - a hal, a küszvágó, lócsér vagy más ellenségnek árnyékától is; balatoni halász szava.

- SZÍFAORRU KESZEG - H. O. - Komáromban határozottan Abramis vimba CUV. Szífa = szilva, az orr alakjáról és kékes színéről.

- SZIGONY - általánosan - halszúrásra való egy vagy több ágú vasszerszám - sima vagy szakás.

- SZIGONY ÉLE, a szúró és kerítő szigony valamennyi ágának egy sorban álló hegye.*

- SZIGONYÁSZNI - Nagy Dobrony - mint ige közszájon forog.

- SZIGONY NYAKA, a köpü és tartóvas közötti néha hosszú rész.*

- SZIGONYNYAL VALÓ JEGESHALÁSZAT, a melyet szigonynyal a jég alatt űznek.*

- SZIGONYOS - általánosan - a szigonynyal halászó.

- SZIGONYOS BÖRTÖN - B. Szabó Dávid - a varsáról; nyilván a vesszőből fonott varsa vörcsökéről; l. Tömlöcz.

- SZIGONYOS HALÁSZ, a ki szigonynyal jár.*

- SZIGONYOS HALÁSZAT, a mely szigonynyal jár.*

- SZIJALT HAL - Nyelvőr - l. Szivolt hal.

- SZIKLACSONT - os petrosum.*

- SZIKLÁS PART - általánosan - a hol a part egészben vagy darabonként terméskőből való.

- SZILONY - Bucsin (Hargitta) - l. szigony.

- SZILVÁNY - Duna mentén a tüdőt helyettesítő lélekző szerv: apparatus branchialis: l. Szirony.

- SZILVÁNYFEDŐ SUGARAK - radii branchiostegi.*

- SZILVÁNY-ÍVEK - arcus branchiales.

- SZILVÁNYKÖZ - isthmus.*

- SZILVÁNYRÉS, az a nyílás, mely a fedelék felemeléskor támad.*

- SZILVÁNYÜREG - Kiemenhöhle, az Amphioxusnál.*

- SZILVAORRÚ KESZEG l. Szífaorrú keszeg.

- SZÍNLENI - B. Szabó Dávid - "Sárba fejét beszinli" t. i. a potyka.

- SZÍNLELŐ - Duna mentén - az az asztalszerű alkotmány, a melyen a halakat nagyság szerint kiválogatják.

- SZÍNTARTÓ SEJTEK - chromatophora.*

- SZÍN TOK, Acipenser glaber HECK.*

- SZÍNTOK - K. - Acipenser glaber HECK.

- SZÍNTOKOK - Lionisci - mint csoport.*

- SZÍNVIZA - Grossinger - nyilván a Színtokkal összevétve, l. Szintok; GR. az őrhal értelmében hozza fel, tehát az öreg vizával; l. Őrhal.

- SZIRONY - Szeged - l. Szilvány. "A szögedi embör nem öszi mög azt a halat, a melynek nem piros a szironnya."

- SZIRT, többesben: Szirtok - Szeged - az omló part szakadékai; l. Folyós vizes, Földmorzsa.

- SZÍV - Szentes, körösi halászok - l. Vörcsök.

- SZIVALKODNI - Mátyus - a borban, eczetben megmosott tokikráról a szikkasztás értelmében.

- SZIVÁRVÁNYOS ÖKLE, Rhodeus amarus L.*

- SZÍVÓKA - Mitterpacher - Petromyzon fluviatilis LINN.

- SZÍVOLÁS - Miskolczi Gáspár - a szárított halnak pőrölylyel való megtörése, hogy hamarább megfőjön; de a só által való megszívás értelmében is, l. Szivolt hal.

- SZÍVOLT HAL - Miskolczi Gáspár - a sós-hal mellett fölemlítve; fölhasított s hosszában

  831

  meghasgatott, megszijjalt, nagyobb hal, hogy gyorsabban kiszáradjon; de oly értelemben is, hogy a keményre szárított hal pőrölylyel lágyíttatik meg, az az szivoltatik, szíjjaltatik, tehát porhanyító verés értelmében is; nyilván hogy folyadékok felszívására alkalmas legyen.

- SZIVULT - Fáy-féle írott szakácskönyv, XVII. század - "szivult posar" lásd "Szijjalt"; különben szárított sós ponty volt.

- SZOKNYA HÁLÓ - Baja - l. Vetőháló.

- SZOLGABOT - Komárom - a melyre a laptáros támaszkodik; l. Biczke.

- SZOLGAFA - általánosan - karó, a melyre főzéskor a bográcsot akasztják; néha fahorog, a melybe a lánczot akasztják, mely a bográcsot a tűz fölött tartja.

- SZOLGÁLÓ MESTER - Keszthely - két ifjabb mester, ki a czéhmester rendeleteit végrehajtja.

- SZOLGAPÁLCZA - Komárom - l. Biczke, Szolgabot.

- SZOMSZÉDOS - a szem, mikor a szemköz igen keskeny.*

- SZOPÁKOL - Agárd - l. pipál, szupog.

- SZORITÓ HÁLÓ - Tószeg - a zsákos vagy kátás gyalom.

- SZÖM - Szeged - a horogról is: "vöttem husz szöm horgot."

- SZŐRKESZEG - H. O. - Scardinius erythrophthalmus BON. Nagy-Dobrony.

- SZUNYOGHÁLÓ - Duna-Tisza összefolyása - a szabad ég alatt háló halászok ritkás szövetből készült s négyszögletes rámára rácsinált alkotmány alá bujnak, hogy a szunyogok az alvót ne érhessék.

- SZUPPOG - Agárd - l. Pipál, Szapákol.

- SZÚRÓ KARÓ - Csongrád - karcsú, hegyes végű pózna, a melylyel a hajót a part hosszában a szélvízben tolják s a gúzsnál fogva hirtelen meg is állíthatják. Akkor használják, mikor a tanyát meghúzták s a hálót már be lehet takarítani.

- SZÚRÓ SZIGONY, az, a melynek ágai, egyenlő hosszúság mellett, egyenes sorban állanak.*

- SZÜGÖNY - Algyő, Tápé, Szeged, őshalászat - l. Szigony.

- SZŰKEHAL - Grossinger - l. Halszűke.

- SZŰKHAL - P. K. - Acipenser Güldenstaedtii BRDT. l. Halszűke.