CÍMLAP | TARTALOMJEGYZÉK | AJÁNLÁS | ELŐSZÓ | ÖNÉLETRAJZ | FÉNYKÉPALBUM | IMPRESSZUM

LELKES MIKLÓS - A SZÉPSÉG CSILLAGA
145. oldal

GYÖNYÖRŰ VARÁZSLAT

> A zöld kutakban búgtak a galambok, -
> szél vitte szét az ezüstvizű hangot.

> Az égi tóból merített a fecske, -
> szállt légi kéknek csengő tükörcseppje.

> Az útnak dőlt kisablakos faházon
> lassan győzött egy könnyű, barna álom,

> mely úgy jött el, pálcaintésre, szépen,
> oly bűvösen, akárcsak a mesében.

> Éreztem, tudtam: életem csak látszat,
> mint rózsák közt az álmodó faházak,

> mint sziromhullás pirosan, fehéren
> árnyékkezet kinyújtó messzeségben.

> Csöpp kis manóknak, kérdező szemeknek
> erdő-kutakból fényhangok feleltek.

> Szívem nagy tóból merített, mint fecske, -
> fénylett a vers könnyszikrás tükörcseppje.

> Szavai gyúltak aranylángú dalnak.
> Álom-faházon nyílt kíváncsi ablak,

> de jól tudtam: nincs élet-vers, csak Látszat,
> e menekülő, fenséges varázslat,

> e Látszat, mely az űzött földi létben
> egy Csillagig lát el a messzeségben,

> s azt, ki menekül, mind szívébe zárja, -
> ez a Csillag a Holnapok Királya.

ELŐZŐ OLDAL - KÖVETKEZŐ OLDAL

*

NETKÖTET PROGRAM - IRODALMI RÁDIÓ