CÍMLAP | TARTALOMJEGYZÉK | AJÁNLÁS | ELŐSZÓ | ÖNÉLETRAJZ | FÉNYKÉPALBUM | IMPRESSZUM

LELKES MIKLÓS - A SZÉPSÉG CSILLAGA
123. oldal

KIS VERSEK A GYERMEKKORRÓL

> DÉDINAGYMAMA LÁBOSA

> Lábosára jobban emlékszem,
> mint őrá. Lábosa kék volt,
> s benne a halála után is
> jó vacsora vagy ebéd volt.
> Sokáig. A kigondolt étel
> e lábosban ma is meleg,
> s eltűnődik a szomorúság
> volt-kályhánkon: ez mint lehet?

> LÉTRA

> Falétránkra mindig úgy néztem,
> tisztelettel, mint furcsa tárgyra,
> hiszen nemegyszer felsegített
> szilvafára vagy almafára.
> Gondoltam: ha hosszabb lehetne,
> mesék kedvével nőne-nőne,
> rajta ember égbe mehetne,
> hogy körülnézzen kisidőre.

> FÉLSÖTÉT

> Félsötétben, éjjel, az ágyban,
> úgy véltem, hogy fejem felett
> olykor ördögök súgnak össze,
> ingó árnnyal ijesztenek.

> Apám nyugtatott: ördög nincsen,
> se szellem, mindez csacsiság!
> ...de ma, felnőttként, mégis érzem
> a volt-kisgyermek igazát.

> ÓRA

> Órát kaptam és úgy örültem!
> Később már nem olyan nagyon.
> Szolgám lett, de időm kimérőn
> egyúttal a parancsolóm.

> GÓLYA

> Mi volt az első gólya?
> Csodamadár,
> amellyel a határba
> új mese száll.
> Ősszel felröppent, várta
> már Afrika.
> Elszállt, éppúgy, mint minden
> mese, csoda.

> ELŐZŐ OLDAL - KÖVETKEZŐ OLDAL

> *

> NETKÖTET PROGRAM - IRODALMI RÁDIÓ