CÍMLAP | TARTALOMJEGYZÉK | AJÁNLÁS | ELŐSZÓ | ÖNÉLETRAJZ | FÉNYKÉPALBUM | IMPRESSZUM

LELKES MIKLÓS - A SZÉPSÉG CSILLAGA
49. oldal

MIKES KELEMEN

az égen egymást átkozó sirályok
víz-szél-időnek egyhangú futása
vagy vitorlák párolgása a végső,
elbúcsúzó láthatár-ponton át -
ide jutott, a csillagok peregtek
homokórája kelyhében s az évek
csak bújdosóként látták újra őt,
ki elvesztette hazáját, Rodostó
befogadta, átkozódó sirályok
víz-szél-időnek egyhangú futása
homokórákban pergő csillagok
a leveleit írta még sokáig
a fejedelmet gyakran elkisérte
Ő meg a Hűség Fejedelme lett,
kinek vágyódó, tágas címerében
újraszülettek az erdélyi tájak
s a felvidéki hegyek ott vonultak
a kardok íve győzelmet sugárzott
de végül mégis Rodostó maradt
s a szerelemben szintén csak Rodostó
víz-szél-időnek egyhangú futása
az életéből nem országhatárok
vágya süt már ki, más az értelem:
ha itt is, ott is néha új Rodostót
szorít köztünk a szél, a víz, az ének -
keressük meg a Hűség Fejedelmét
a szétfutó világban mindenütt!
gyönyörű szépség, gyönyörű szabadság
vezérei végül csak ők lehetnek
akiktől mi a hűséget tanultuk
a pergő hideg csillagok alatt!
keressük meg a Hűség Fejedelmét
ne mondjanak nagyszerű életéről
körcirkusz-ég és hódoló narancsok
övezte nyüzsgő, törökös ricsajban
gyors ítéletet még ma is kevélyen
selyemturbános, törpe életek

ELŐZŐ OLDAL - KÖVETKEZŐ OLDAL

*

NETKÖTET PROGRAM - IRODALMI RÁDIÓ