CÍMLAP | TARTALOMJEGYZÉK | AJÁNLÁS | ELŐSZÓ | ÖNÉLETRAJZ | FÉNYKÉPALBUM | IMPRESSZUM

LELKES MIKLÓS - A SZÉPSÉG CSILLAGA
100. oldal

ÖTVENHATOSOK

> Van köztük, aki már tudója régen:
> jószándék-út olykor pokolba mégyen.
> Hallgat tehát, ma még jobban, mint máskor,
> s pokol-kínnal tengődik nyugdíjából,
> míg szabadságot ordít bé fülébe
> ötvenhat-jelen pimasz tolvajnépe.
> Az ő mentsége az, hogy ötvenhatban
> fiatal volt, forrófejű, tudatlan.
> Jót akart akkor, de tettével mégsem
> lett más: báb csupán az Ördög kezében.

> Másik típus képernyőn magyarázza:
> azt tette amit "elvárt a hazája".
> Szánnivaló, mert nincsen benne szégyen,
> s nem lát tisztán még ma sem, ennyi fényben!
> Tengerentúl Samu Bácsi, ha hallja,
> mosolya felvillan egy pillanatra
> és lobogó bólint, csillagos-sávos:
> - Bolond jó szolgánk ez az Olcsójános!

> Megint mások azok, akik most éppen
> fent forgolódnak mai vitézségben:
> parádéznak bohóc-egyenruhában,
> feredőznek a Nagy Pocskondiában,
> mellett döngetnek Samura kacsintón,
> utazgatnak címeres légihintón,
> s habár a koncot tartják túl kevésnek,
> azért nagybuzgón butítják a népet.

> Nemzeti egység? Habár együtt mentek
> a megtévesztők és megtévedettek,
> náluk talán százszor is többen voltak
> kik jelszavakon túl is gondolkodtak.
> Szép jelszó mögött lehet rókaérdek,
> ha nem hiszed, - ott van a jelen, nézd meg!
> Ötvenhat? Nos hát, annyit egyből látni:
> ünneplik - amíg nagyúr Samu Bácsi.
> Lehet - sokáig, de végül, nem kétlem,
> az lesz, ami: csupán nemzeti szégyen.

> ELŐZŐ OLDAL - KÖVETKEZŐ OLDAL

> *

> NETKÖTET PROGRAM - IRODALMI RÁDIÓ