CÍMLAP | TARTALOMJEGYZÉK | AJÁNLÁS | ELŐSZÓ | ÖNÉLETRAJZ | FÉNYKÉPALBUM | IMPRESSZUM

LELKES MIKLÓS - A SZÉPSÉG CSILLAGA
104. oldal

ÉGI TÜKÖR

> A bokor mélyebb zöld lett
> és álmosabb az ég.
> Közelt ringatott, dajkált
> elfáradt messzeség.

> Az életemről verset
> írt tükrére a tó:
> lobbant vad, ezüst szépség,
> vádló és hallgató.

> A tündérkék elkéklett.
> Vadgalamb evezett
> a légben, égi létben.
> Lassanként este lett.

> Tudtam, hogy lenni, tenni
> olyan hiába már:
> trónján ott ül a Nincsen,
> kincstelen, bús király.

> Az akácliget számlált
> árny-ujjal csillagot.
> Láttam: a legszebb csillag
> pirosa mint ragyog.

> Földi, égi tükörben
> sötétebb lett a táj.
> Tudtam: most szívek mélyén
> csillag pirosa fáj.

> ELŐZŐ OLDAL - KÖVETKEZŐ OLDAL

> *

> NETKÖTET PROGRAM - IRODALMI RÁDIÓ