CÍMLAP | TARTALOMJEGYZÉK | AJÁNLÁS | ÖNÉLETRAJZ | IMPRESSZUM

EGRY ARTÚR - VÖLGYZUGOLY

45. oldal

SIRATÓ

> Múltadnak ringy-rongyai
> a délutáni a szélben,
> szikkadtan lengenek
> egy hullámos sós kötélen.
> Mert feltépted hasztalan
> vékony csíkokra mindet,
> épen nem hagyva semmit,
> talán egy ócska inget.
> Hiába kértelek,
> Istenre, füvekre, fákra,
> ott álltál meztelen,
> akár egy anyátlan árva,
> és a rongyok alól,
> kikandikáltak a csontok
> fehéren és véresen,
> ahogy a hús lefoszlott.
> Miféle vad lelkiség,
> miféle harci bánat
> tilthatja meg nekem:
> ne nevezzelek apámnak?
> Már a fény felé figyelsz,
> napba bámulsz csendben,
> elkéstem most is,
> mint annyiszor e furcsa rendben.
> Két szemhéjam kelyhében
> a bánat mos ma lábat,
> úgy vágyom
> most is, - utánad!

> Budapest, 2005.

> ELŐZŐ OLDAL - KÖVETKEZŐ OLDAL

> *

> NETKÖTET PROGRAM - IRODALMI RÁDIÓ