CÍMLAP | TARTALOMJEGYZÉK | AJÁNLÁS | ÖNÉLETRAJZ | IMPRESSZUM

EGRY ARTÚR - VÖLGYZUGOLY

27. oldal

EURÓPA(PONT)HUNIÓ

> Itt állunk most is, újra ,
> mint ezeregyszáz éve,
> mint amikor mi voltunk itt,
> a kelet népe, Európa réme!
> Pont úgy, ahogy akkor,
> olyan szinte minden,
> akkor sem adtak itt semmit,
> de semmit sem ingyen!
> Itt megtanultuk mi mind,
> a király, a nemes, a paraszt,
> a hatalom sohasem kér,
> csak elvesz, rabol és akaszt!
> Akkor is, mint rég, ma is a tét
> a föld, a víz és a kenyér,
> mert a gyermek, ha nagy,
> ha kicsi is, mindig enni kér!
> Itt állunk mi mind, aki volt,
> aki most, és aki lesz - magyar,
> csak azt látjuk tisztán:
> a porhintés mindent betakar!
> Kifordított, üres zsebekkel,
> - de hiszen mit is remélünk -
> talán nem fosztanak ki egészen,
> ez minden reményünk!
> Hiszen már annyiszor elárult
> Európa téged Magyarország,
> jött hozzád vad tatár, sima török,
> orosz, és jó sógor osztrák,
> Egytől-egyig mind, mindig
> a vagyont, a kasszát kereste,
> akár a meráni vagy a vallon,
> mindig csak a hasznát leste!
> Hiába volt az ország keresztény,
> és szent itt maga a király,
> mindig magunk maradtunk mi,
> aki Muhira, Mohácsra kiáll!
> Jó „tiborczai” a kampánytól festett,
> ünnepelt, optimista mának,
> mi lesz az majd, ami az európai
> étvágynak határt szab?

> Budapest, 2004 május 1.

> ELŐZŐ OLDAL - KÖVETKEZŐ OLDAL

> *

> NETKÖTET PROGRAM - IRODALMI RÁDIÓ