CÍMLAP | TARTALOMJEGYZÉK | AJÁNLÁS | ELŐSZÓ | ÖNÉLETRAJZ | IMPRESSZUM

B. HUSZTA IRÉN - TOLL ÉS SZÍV

45. OLDAL

RÉSZ AZ EGÉSZBEN

> > > > > > > > Elhagyatva bámulok a
> > > > > > > > Semmiség ködén át –
> > > > > > > > Nem látva mást, csak magamat,
> > > > > > > > Mint egy kiégett lámpát –
> > > > > > > > S be is kell érnem ennyivel;
> > > > > > > > A teljesség látványa ez,
> > > > > > > > Hisz én is benne létezem
> > > > > > > > Valahol a világban,
> > > > > > > > S bennem egy világ van.
> > > > > > > > ...
> > > > > > > > Káprázat ez, mely felemel,
> > > > > > > > S testetlen ellebegtet –
> > > > > > > > Én tudatára ébredek,
> > > > > > > > Hogy micsoda végtelen kegy
> > > > > > > > E mérhetetlen lebegés
> > > > > > > > Részesévé lennem –
> > > > > > > > Látva, hogy minden sejtem
> > > > > > > > Része a mindenségnek,
> > > > > > > > Hisz minden - de minden az istenit
> > > > > > > > Hordozza minden részben.
> > > > > > > > ...
> > > > > > > > Fölfedeztem, mennyi vágy
> > > > > > > > Nyom le még mindig engem
> > > > > > > > Az anyagba – kielégülést
> > > > > > > > Sikoltva-követelve,
> > > > > > > > S beleragasztja lelkemet
> > > > > > > > E földhözragadt testbe –
> > > > > > > > Megállítva a lebegést...
> > > > > > > > Ez test, s lélek egysége.
> > > > > > > > ...
> > > > > > > > Ülök a parkban egyedül –
> > > > > > > > Isten csak a társam,
> > > > > > > > Isten, ki bennem legbelül
> > > > > > > > A teljesség varázsa –
> > > > > > > > Csak hagyni kell felbukkanni
> > > > > > > > E mélységet magamban.
> > > > > > > > ...
> > > > > > > > Nézem a lágy vízsugarat,
> > > > > > > > Mely a fényt felszabdalja
> > > > > > > > A szivárvány színeire –
> > > > > > > > Ívben felfeszítve...
> > > > > > > > A szivárvány összes színe
> > > > > > > > Része a teljességnek,
> > > > > > > > Éppúgy, mint a fa, a virág,
> > > > > > > > Vagy vágyakozó lelkem.
> > > > > > > > ...
> > > > > > > > Minden részlet része a
> > > > > > > > Hatalmas alkotásnak!
> > > > > > > > A rész az egészért kiált!
> > > > > > > > Ez okozza a vágyat,
> > > > > > > > Melyből a tett születik,
> > > > > > > > Mi a hiányt kitölti –
> > > > > > > > S harmóniába kerülök
> > > > > > > > Mindennel, ami földi.
> > > > > > > > ...
> > > > > > > > Elhagyatva bámulok
> > > > > > > > A semmiség ködén át...
> > > > > > > > Magamba mélyedek, s látom
> > > > > > > > Létem határoltságát –
> > > > > > > > A határtalan lebegés,
> > > > > > > > Mit néha-néha érzek,
> > > > > > > > Az élet játéka csak,
> > > > > > > > Hisz játék e földi élet –
> > > > > > > > Ez a spirális körforgás,
> > > > > > > > Arany-fény-szálon hintázás
> > > > > > > > Semmi az Egészhez képest,
> > > > > > > > Mégis – e játszás is része a
> > > > > > > > Nagy-Világ-Mindenségnek.

> ELŐZŐ OLDAL - KÖVETKEZŐ OLDAL

*

NETKÖTET PROGRAM - IRODALMI RÁDIÓ