CÍMLAP | TARTALOMJEGYZÉK | AJÁNLÁS | ELŐSZÓ | ÖNÉLETRAJZ | IMPRESSZUM

B. HUSZTA IRÉN - TOLL ÉS SZÍV

7. OLDAL

PÁRBESZÉD

> > > > > > > > hosszú volt ma is az éjszakám;
> > > > > > > > eszelős fájdalmakkal tele.
> > > > > > > > kérleltem a halál angyalát,
> > > > > > > > jöjjön, hagy mehessek el vele.

> > > > > > > > mondtam – elég már a szenvedés,
> > > > > > > > negyvenhét éve csak tűröm én –
> > > > > > > > mindent elvesztettem réges-rég...
> > > > > > > > az életem nem lesz veszteség.

> > > > > > > > nem szólt, csak nevetett gúnyosan,
> > > > > > > > mutatta, az ég mily messze van,
> > > > > > > > s milyen sötét így, csillagtalan...
> > > > > > > > fekete mélysége parttalan.

> > > > > > > > amikor megszólalt, suttogott:
> > > > > > > > az élet örök és célja van.
> > > > > > > > amíg menekülsz, addig sajog.
> > > > > > > > nem élhetsz, s nem halhatsz céltalan.

ELŐZŐ OLDAL - KÖVETKEZŐ OLDAL

*

NETKÖTET PROGRAM - IRODALMI RÁDIÓ