# "Isten nagy játékos" (Albert Einstein) Megszülettem. Tudom, nem nagy érdem, De rossz helyre jöttem, azt hiszem. Azt mondták, hogy ez a föld az éden, Hogy elhittem, hát úgy kell nékem. Tengernyi vér, meg derékba tört álmok, A bárányokra a farkas vigyáz. Mindig az a nyerő, aki álnok, És a gyűlölet héjaként vadász. A történelmet csizmatalpak írják, Nem a keresztényi szeretet. A népeket leverik, mint a szilvát, Mindenre elszánt, gyakorlott kezek. Az erősebb tiporja a gyengét, semmi részvét, semmi szánalom, de hiába kérnék az Úr kegyelmét, a gyengéknek itt nem jár oltalom. Az ember pedig mélyen megalázva, kiutat sehogy sem talál. Az út végén végtelen magányban várja őt a méltatlan halál. Kitekintve a csillagvilágba? A teremtés vagy a pusztítás nagyobb? A messzeségben égnek, mint a fáklya, Az egymásba rohanó galaxisok. Milliárdnyi elfecsérelt élet, a por beissza a kiontott vért, de milyen erő, milyen eszme végett, és ki fog számot adni mindezért? Póker arccal szemlélődik Isten, távolságtartó, diszkrét ködön át, mintha végképp mindegy volna minden, nézi teremtett bolhacirkuszát. | ## Tartalomjegyzék Elbeszélések Indiántörténet Gladiátorok A fogadás Kergetőzés egy halottal A szer Az autóriasztó bosszúja Versek Vigasztaló szavak Dalban, virágban, fényben Válaszúton A pénz A romlás balladája Idill Áve Mária Egy szál rózsa Bűvölő A félszívűekhez Imádság Szivárvány Hívogató Etűd Isten nagy játékos Kérdés ezredforduló táján Kérdés, amire nincs válasz Az egyetlen szót keresem Prométheusz üzenete Vallomás Apokalipszis most Különös éjszaka Útravaló - féle Egy vak imája az ezredfordulón Merengő Epilógus Színmű Hókuszpókusz (Angyali varázslat)

Címlap

Dr. Rácz J. Zoltán

Dr. Rácz J. Zoltán:

Madonna

Dr. Rácz J. Zoltán:

Holokauszt