Garasország ma - Blair és izmusa
Számunkra két szempontból is fontos személyiség. Elsősorban mint Bush leghűségesebb csatlósa (és hazugság-pajtása), másodsorban mint Gyurcsány imádatának tárgya és ideológiai vezére. Amellett szépen beszél angolul és remek szónok (= kiváló népbolondító), nyelvgyakorláshoz jó szolgálatot tehet.
Ilyen felvezetés után mit írhatnék róla? Hölgyeknek többet ér, ha ide teszem az arcképét... Egyszerűbbnek bizonyult számomra, amatőr szerkesztő számára az életrajzát ide linkelni, ott virít ez a kiváló férfiú. Teljes mellszélességgel állt ki Irak lehengerlése mellett és gyártotta Bush és csapata számára a hazug indokokat. Szokás szerint a háború megindítása körül kivirágzott a népszerűsége, a vereség-szagú bonyodalmak miatt azonban fokozatosan lehervadtak a virágok. Újra és újra égett a talaj a lába alatt, de azt elfeledtem, hogyan is ütötte meg a bokáját annyira, hogy leáldozóban a napja? A miért világos: megvezette a világot Irakkal kapcsolatban. Visszatérek! Utánanéztem. Íme a hírek: (1) Közvéleménykutatási eredmény: a britek 51%-a lemondatná Blairt. (2) Bevallotta, hogy nem ismerte megfelelően, mire vonatkozott az a kém-adat, hogy Szaddam 45 perc alatt mobilizálni tud tömegpusztító fegyvereket. Kiderült, hogy az csupán elvi "parancs" volt az iraki hadseregben, ennyi idő alatt kellett harckésszé tenni a harctéri (taktikai) fegyvereket, azaz szó se volt világméretű fenyegetésről. Ejnye-bejnye, ennyire lazák vagyunk, ha népek ellen vonulunk? (3) Amcsi kérésre ENSZ Biztonsági Tanács tagokat hallgattak le a 2.sz. háborús bűnös biztonsági szervei. Mindezt nehéz abszolút nyomdafesték-nemtűrő kifejezések nélkül kommentálni. Aztán - szokás szerint (USA) - újraválasztották, tudva már, hogy a barbár iraki gyalázat egyik fővezére. Képtelenség, a polgári-parlamenti demokrácia csődje, hogy háborús bűnösöket sorra visszahelyeznek az ostoba tömegek a trónra. Még akkor is, ha 'nincs más elfogadható jelölt' a legfőbb indok. Mostanában azonban lassan el kell tűnnie a politika színpadáról, nem töltheti ki a teljes második trónszakaszt. Ez volt az első szempont. Amiért Gyurcsány pédaképének tekinti, az a blairizmus. Nagyon liberális liberalizmus, talán éppen tőle kezdve terjedt el a neoliberalizmus. Én azt hiszem, se nem jobb, se nem rosszabb, mint az eredeti liberalizmus: ugyanarról a tőről fakad, a tőkéről. Azért - kíváncsiak részére kikerestem: Találtam egy rövid angol ismertetőt, azt az alapszöveg 'Gazdaság' részletébe linkeltem. Több magyar értekezést lapoztam végig, fölöttébb érdekes. Néhányat megmazsoláztam és példákat idézek belőlük. Mit mond a nol.hu 2006 nyarán? A tudósító emlékeztetett arra, hogy a 2001-ben üstökösként feltűnt Gyurcsány akkor több olyan cikkével is figyelmet keltett, amelyekben Tony Blair brit miniszterelnök főideológusának, Anthony Giddensnek a gondolatait közvetítette. A cikkíró úgy látja, hogy a blairizmus átvétele nemcsak eszmei, hanem hatalompolitikai felszerelésként is útravaló Gyurcsánynak: a kormányába bevonta ugyanis az MSZP-vezetőket, ugyanakkor megvont alapvető hatásköröket a miniszterektől, és ezeket a kancellári hivatal vagy az újonnan létrehozott intézmények, mint az Államreform Bizottság vagy a nagy pénzelosztásokért felelős Nemzeti Fejlesztési Ügynökség hatáskörébe utalta. Ezek élére pedig saját bizalmasait és követőit állította. És Krausz Tamás mostanság? Rettentő sok érdekeset. Polgári pártnak látja az MSZP-t, neoliberálisnak. Megint rombadőlt egy felfedezésem: azt hittem én vettem először észre, hogy ez zajlik. Nem csoda, hogy Krausz megelőzött, benne ül. Egyetlen mondatát idézem itt, az SZDSZ-ről mondja: "Még radikálisabban neoliberális, mint az MSZP, s az utóbbit is ebbe az irányba szorítja." Hűha, mi lesz ebből? Nagy abszolút szegénység. Nagyon ajánlom: el kell olvasni az elsőtől az utolsó betűig. És Békesi László? Két röpke idézet tőle: (1) "...Giddens [a blairizmus atyamestere] ezért úgy véli, a jövedelemnövekedést, a vagyongyarapodást, a vállalkozások sikerességét, terjeszkedését éppenséggel nem visszafogni, hanem ösztönözni kell. Blair is így érti az igazságosságot, nála az már nem a vagyonok nivellálását jelenti, hanem a teljesítmény, a kockáztatás támogatását. Ez döntő változás, ami egyben az állam szerepének megváltoztatása is. Hiszen többé már nem arról beszél, hogy azonos pozíciókat kell teremteni mindenki számára a teljesítménytől függetlenül, hanem arról, hogy a feltételeket úgy kell alakítani, hogy az esélyekben ne legyenek különbségek. (...) és (2) "A teljesítményelv, a magántulajdon abszolút dominanciája, a jövedelem- és vagyonnivellálás elvetése..." [a blairizmus lényege, az USA követése]. Nem megmondtam? Minden, csak nem szociális. Hogy egyszer ez hozná meg a csodavilágot? Magyarországon egy évszázad is kevés lehet, hiszen tudjuk: korrupció, taposás, leköpés, sznobizmus, lopás-csalás.... Találtam gyurcsányizmust is. El lehet itt olvasni. Nekem elég volt, nem kommentálom.