Garasország ma - hajléktalanok, fagyhalál, szegénység, rabszolgaság: nyomor-csokor
A gengszterváltás igazi átoknak bizonyult a magyar lakosság igen jelentős rétegei számára. A világkapitalizmus szegénységbe taszítja vagy abban tartja a világ lakosságának felét. Nyomasztó, embertelen állapotok. Járjuk körül a mai helyzetet.
Mottó helyett: A TIME 2005 nov. 21.-i számában, a 13. oldalon találkoztam egy gyöngyszemmel: interjú a Harvardon oktató, Nobel-díjas (1998) közgazdásszal, Amartya Sen-nel (indiai név). Igencsak figyelmet érdemel néhány gondolata, párat kiemelek: Az emberi biztonságnak a következő alapelemek biztosításán kell alapulnia: (1) világos fókuszálás az emberi életre (a katonai nemzetbiztonsági doktrínákkal szemben); (2) a társadalom és a társadalmi berendezkedés szerepének elismerése az emberek biztonságának konstruktív megvalósítása útján (az előre meghatározottsággal szemben) és (3) az emberi jogok szélesebb értelmezése, amelynek nem csak a politikai és személyes szabadságjogokra, hanem az élelmezés, gyógykezelés, alapoktatás és más elemi összetevő biztosítására kiterjedő társadalmi gondoskodást is magában kell foglalnia. A szegénység analízisének jó kiindulópontja annak az elismerése, hogy az emberi szabadság a fejlődésnek mind elsődleges célja, mind legfőbb eszköze.
Mivel is kezdjem? Több aspektus igényel 'felvezetést'. Feltétlenül magyarázatot igényel, miért adok szemelvényeket a külföld nyomoráról is? Mert úgy érzem egyrészt, hogy a világ más régióihoz mérve is mély nyomorról van szó kis hazánkban (összemérés nélkül kevésbé érthető a mélysége), másrészt erősíti azt a meggyőződésemet, hogy ez az embertelen nyomor rendszer-generált! Miért csapom-rakom egy csokorba a címben felsorolt nyomor-tényezőket? Mert valamennyi egy tőről fakad, a tőke kegyetlenségéről. Igyekszem azért tárgyalás szempontjából külön kezelni az itthoni és a külföldi nyomort, néha keresztbe utalva. Elnézést kérek, hogy nem mindig maradt meg a pontos forrás és dátum a korábbi kommentárjaim felhasználásakor. Biztosítom az olvasót, hogy mindig a legutóbbi évek adatáról és megbízható forrásról van szó. I. Hajléktalanok, fagyhalál, szegénység, rabszolgaság itthon - Többször foglalkozott a hajléktalanokkal az elektronikus média: 50 000 fedél nélkülit tartanak számon (biztos alulkalkulált szám!) és a tél beköszöntével átlagosan napi egy hűl ki közülük. Döbbenetes adatok, különösen a 'jóléti rendszerváltás' második évében! Nade erre szavazott az ország: kapitalizmust akart és ez is az, szerte a világban láthatjuk. Csak igyekszünk vakon járni ebben a kátyúban. Ebben a zsákutcából kivezető zsákutcában. Nem üvölt senki, hogy ez a halálözön is gyilkosság! Kádárt kikiáltottuk utolsó gazembernek, mert meggyilkoltatott 300 embert (és e tekintetben jogos a felháborodás). Ha azonban a gengszterváltás óta eltelt időszakot nézve csak évi 100-ra tesszük a nyomorba csak kihűléssel belepusztuló emberfőket (biztos, hogy jóval nagyobb ez a szám is és akkor még nem vettük számba az egészségügyön kívül esőket, az éhenpusztulókat), akkor túljutottunk az 1000 főn. És senki, hangosan legalábbis senki sem átkozza ki ezt a neokapitalista barbárságot!!!.... Vessük csak össze ezzel a következő hírt: az évi többmilliárdos áramlopás döntő részét nem kunyhólakók, nincstelenek, nyugdíjasok követik el, hanem villalakók és vállalkozók, akik uszodák, kocsifeljárók és hasonlók fűtésére lopják az áramot!!! Micsoda szemét társaság szívja a véred, magyar nemzet!... És ide sorolom a másik aranyos hírt is: a kormány úgy határozott, hogy a miniszterek a most esedékes "béremelésüket" (ha jól értettem) felajánlják a szegények megsegítésére. Milyen kisded dolog! Óvodában vagyunk? Tessék jobban dolgozni és abból segíteni, ne adakozni!! - Két hír, egymás mellé rakva: (1) Ferge Zsuzsa szociológus, akadémikus friss tanulmány alapján Friderikusz vasárnapi műsorában kijelenti: a mostani szegénység a Horthy-rendszer nyomor-szintjével azonosítható. Eddig is tiszteltem, ez a mondata két szempontból is elismerésre méltó. Egyrészt végre hallani kritikus hangot is a Horthy-éráról, nem csak a Fidesz-óta csömörig terjengő ömlengést, másrészt végre kimondja valaki, hogy 14 év és a nemzeti vagyon jelentős részének elvesztése kellett ahhoz, hogy visszasüllyedjünk a 'hárommillió koldus országának' szintjére. Ez minden bizonnyal nem a 'szegénység szétkenése', nagyvállalkozó úr (Demján átkozta így a szocializmust)! Hozsánna néked neokapitalizmus és tündökletes elméjű és szívű politikai elit! (2) Ugyanakkor világgá kürtöli a média, hogy megszületett a négy parlamenti párt egyetértése abban, hogy profi hadsereg jöjjön létre (ez remek!) és hogy az átalakulás költségei 10 év alatt 4000 md forintra rúgjanak. Esküszöm, ha találnék józan, nem hibbant politikust ebben az országban... Ennyi pénzt kidobni az ablakon, amikor az ország harmada nyomorog? - Három neves szociológussal beszélget a NapTV riportere ma reggel. A szép Babarczy Eszter kimondja, ami régóta a nyelvemen van: az elesettek körül megjelentek a bandita vámszedők, akik uzsorakamatra (havi 100%-ról is hallani - mintha Indiáról regélne az ember!) adnak nekik kölcsönt és ezzel évekre rabszolgákká teszik őket. Kimondható tehát, tovább hangsúlyozva Ferge Zsuzsa definícióját, miszerint a mai szegénység a Horthy-korszak szegénységi szintjére süllyedt, hogy a kiszolgáltatottság mértéke tekintetében pedig az indiai szintet varázsolja elénk. Borzasztó, rettenetes! Évtizedek Európája se törölhet el mindent, amit oda behurcolunk magunkkal. - Újra pusztít a TBC, az iskolákban terjed a hajtetű. Nehogy azt mondja valaki, hogy váratlan jelenségek. Logikusan következnek a fentiekből. És ha nem hajtanak végre radikális, gyors reformokat, jön még rosszabb is. Önpusztító nemzetté léptünk elő! - Itthon is dívik a nyomorult és kiszolgáltatott (keleti) menekültek rabszolga-munkája. Hét vietnamit és három mongolt kaptak el egy kis vidéki fekete-varrodában. És mit tetszik gondolni, mit tettek velük sűrű bocsánatkérés helyett? A független, semleges, tőkemérettől függetlenül ítélkező magyar igazságszolgáltatás azonnal büntetőeljárást indított ellenük. Igen, ellenük! Mielőtt még megtalálták volna a rabszolgatartókat, megkérdezték volna a helyi önkormányzatot, rendőrséget, szomszédságot, a legközelebbi APEH-et, vámosokat, hogy vajon miért tartották hét lakat alatt csukva a szemüket?? Íme, sokadszor beigazolódik a magyar igazság: reszkess, csirketolvaj! - Ürgéket öntöttek ki (véletlenül se mondták ki, de láthatóan cigányok), hogy legyen valami harapnivalójuk. Gyorsan elindították ellenük a büntetőeljárást, mert ugyebár fontos az állatvédelem és ők a csirketolvajok kategóriájába estek. Olvassanak bele az indiai érinthetetlenekről szóló soraimba - Haridzsánok -, ott leírom, hogy egy kislány növendék patkányokat fogott és örvendezett az egész család, hogy legalább az ő napi betevője megvan. Talán megírom azt is, hogy volt (van?) az érinthetetlenek közt olyan "kaszt" is, amelyik a nevében is - Patkányevők - viseli, hogy patkányokat, egereket, meg kígyókat esznek, mert azokhoz jutnak hozzá. Idáig süllyedtünk mi is. Nem az ürgeevőket kell büntetni, kérem, hanem azokat a politikusokat, újgazdagokat, tolvajokat, az egész neokapitalizmust, amelyik ilyen helyzetbe sodor embereket! - Hajléktalan-népszámlálást tartanak február 4.-én. Illetékesek 60 000 hajléktalanról tudnak országos szinten, 6000-ről Budapesten. Párhuzamos hír: óriási adakozó kedvvel segített az ország lakossága a cunami-sújtotta országoknak. Nem tudom, hány fillér jönne össze, ha az itthoni nyomorgányok részére gyűjtenének? 'Csak' 10 000 körülire tehető a hajléktalanok száma Magyarországon, mondják a hajléktalan-népszámlálás után. Ennyit találtak. Nade kérem, ez is egy nagyközség lakossága!! Csendes véleményem, hogy ez is ködfelhő. Nagyon kellett igyekezni, hogy 'csak' ennyi jöjjön össze. Jobban hiszek a szociológusok 30-35000-ében. Akármennyi, ez is cunami, ' man-made tzunami'! (05.02...) - Elérte az ötvenet a Magyarországon regisztráltan fagyhalált szenvedett nyomorultak száma. Simon, az ESTE okos szerkesztője joggal jegyezte meg (nem szószerint idézem): "És ez a XXI. században, az Európai Unió egyik tagállamában történik, X évvel a rendszerváltás (gengszterváltás!) után." Naiv ember! Ki mondta neki, hogy a (neo)kapitalizmus kegyes kitaláció? - Azt mondja Aba Botond (BKV vezérigazgató), aki nemrég vett fel vagy 50 milcsi éves jutalmat, ugyanannyit érő luxus-vízijárművet üzemeltet, hogy "mutassanak önmérsékletet a dolgozók". Azt hittem, belerúgok a TV-be. Aba úr, méltóztassék talán sajátlábilag elsétálni a BKV központi pénztárába, saját kezűleg befizetni az 50 milcsit, eladni a luxus-jachtot és aztán intézni intelmeket a dolgozókhoz! Ide illik: a Klubrádióban is volt olyan tahó, aki sokallta a buszsofőrök bérét. Az illető valószínűleg nem látott még rendesen megfizetett dolgozókat a nagyvilágban! És nem hallott Aba Botond úr jövedelméről. Össze kellene mérnie a kettőt. A világon ritkán látható ilyen szélesre nyitott olló, durva saccom szerint is legalább negyvenszeres a szorzó! (05.02.14) - Ferge Zsuzsa újra és határozottabban követeli a szegénység felszámolását. Hol él szegény, hát nem hallja, hogy az eliten a kormány szeme? És az elit nem osztogat, hanem fosztogat. Meg kopaszít, amíg egy szál haj van a szegények, nem szegények fején! (05.11.11) - 2005 december 20.-ig tizenhárman haltak fagyhalált ebben a demokratikus országban! - A TV közvetíti a 2006 Karácsonyán hosszú, tömött sorban egy tányér levesért sorbanállókat. Ismétlem: a XXI. század hatodik évének legvégén Magyarország fővárosában, Európa közepén és az Európai Unió már csak napokig keleti szélén hosszú sorok kígyóznak egy falat ételért. Megemészthetetlen látvány, bicskanyitogató. És mosolyogva kommentál az egyik szervező hölgy! - A kormány 'szociális tarifák' most már sorozatos alkalmazásával 'segít' a szegény rétegeken. Közben most fullad be valamelyik tavalyi hasonló akciójuk. Nem működik ez, kérem, a szocializmus bizonyította, hogy tartósan nem megy. Mást kell kitalálni, uraim! Például meg kéne szűntetni a szegénységet. Tartósan. - Gátlástalan az antiszociális uralkodói magatartás. Elég megnézni a királyi TV 'Provokátor' műsorát: legutóbb bemutatták, hogy az egyik cigány településen 110 munkanélküli családot lakoltatnak ki, akik között van olyan is, aki örül, ha döghúst lophat és megússza, nem verik meg érte a rendőrök. Európa, az Unión belüli ország, XXI. század! (05.04.27) - Ferge Zsuzsa a szegénységről nyilatkozik: nincs jog, nincs hatékony állami cselekvés... Mikor érti meg ez a csodalény, hogy egész más rendszerre van szükség, így vergődhet ő is örökkön örökké, nem tud segíteni. (06.04 közepe - a parlamenti választások első fordulója után!) - A 2006-2007 tele rendkívül meleg. Mégis, a néhány novemberi nap, amikor éjszakai fagyokat kaptunk, elég volt ahhoz, hogy Magyarországon ismét arasson a fagyhalál. Többtíz ember 'hűlt ki' járdán, aluljárókban, erdőkben. Dicső ország, jólétet hozó neokapitalizmus! Ne merje senki mondani, hogy demagóg vagyok! II. Szegénység és nyomor külföldön Általános - A TIME (2005?) nov. 7.-i száma foglalkozik az emberiség legsúlyosabb betegségeivel - tuberkulózis, malária, himlő, kanyaró, pestis, kolera, influenza, sárgaláz, gyermekparalízis, AIDS és a most támadni látszó madár-influenza - és valamennyit szegénység-betegségként kezeli. Minden bizonnyal igaza van! - A TIME (05.02.07) idézi John Samuel-t, a Global Call to Action Against Poverty megalapítóját: "A szegénység ember-műve cunami. A legkegyetlenebb erőszak a világon az üres gyomor erőszaka." Ha már említésre került a cunami, hasonlítsunk hozzá: - Paul Murtaugh, amerikai állampolgár levelet írt a TIME-nak (2005 febr. 7, 8. old.), amelyben ugyanazt mondja, amit pár napja én írtam, félénken. Murtaugh úr szerint Bush, aki a cunami okozta halált és pusztítást 'minden képzeletet felülmúlónak' minősített, jobban tenné, ha alaposabban tanulmányozná Irakot, ahol a halál és pusztítás teljes mértékben elkerülhető lett volna. A folyóirat február 14.-i számában hosszú cikk foglalkozik az amerikai 'felszabadító' hadsereg 'rejtett' kínzásairól: gyógyszer-hiány, halottakból sebesültekbe átültetett gyógyászati eszközök, szakértelem nélkül elvégzett amputációk....Tzunami, man-made tzunami! - Közhírré tették valami munkaügyi világkonferencián, Budapesten, hogy 185 millió a regisztrált munkanélküliek száma a világon. Még a munkaügyesek is zabálják ezt a kapitalista maszlagot, a regisztrált munkanélküli ködfelhőt? Minden csecsemő tudja, hogy legalább ugyanannyi nem regisztrált munkanélküli szédeleg a világon, amennyit regisztrálnak (ha egyáltalán regisztrálnak). Hét év India után állítom, hogy csak ott többen élnek munka nélkül, mint ez a szám. És a körülmények, amik között ezeknek a munkanélkülieknek a többsége él, cunami-közeli állapot! A gazdag Németországban (igaz, nem cunami minőségben) élő regisztrált munkanélküliek száma 2005 januárjában több, mint 5 millió! Tzunami, man-made tzunami! - Szófiában nyolc közép- (és kelet?)-európai ország roma képviselői tartottak konferenciát, amelyen Soros, a Világbank és az Európai Unió tízéves programot indított azzal a céllal, hogy segítsék a romák 'beékelődését' a (fehér?!) társadalomba. A magyar kormány is kénytelen-kelletlen meghirdette a maga 'romák felemelkedésének' tíz évét. Hány cunami-közeli emberről van itt szó? Az én szerény 'hasraütésem' szerint 2,5 - 3 millió elképesztő nyomorban élő szerencsétlenről. Csak itt, a környéken. Tzunami, tzunami, man-made tzunami! * Afrika Elolvastam a National Geographic 2005 szeptemberi Afrika különszámát és nem térek magamhoz! Hihető-e vagy sem, mindegy: majdnem borzongás fog el, ha egyes részletek eszembe jutnak abból a szörnyűség-tömegből, amit a nem kommunista amerikai folyóirat az olvasói elé tár. Külön tanulmányt lehetne írni csak ennek a számnak a tartalmából, de nincs erőm. Úgy döntöttem, csupán néhány részletet írok le, szemelvényeket egy kontinens tönkretételéről és ma is folyó kizsákmányolásáról. Mielőtt elkezdeném, utalok a kontinens kirablásának legszörnyűbb szakaszára, a rabszolgakereskedelemre, amit 'Beteg emberiség, mocsok világ' című írásomban már ismertettem. Egyetlen vonatkozó idézet: '...legkevesebb 30 millió, de lehetséges, hogy 40 - 60 millió afrikait öltek meg, többségüket életük virágában és mielőtt még dolgozni tudtak volna az ültetvényeken...' Lássuk a National Geographic-ot! Vessünk egy pillantást Afrika 1914 évi 'hatalmi' térképére. A kicsit rossz szkennelés miatt talán nem világos azonnal, hogy 1914-ben három országot tartottak függetlennek: a szörnyű apartheid 'hazáját', Dél-Afrikát, az olasz csizma és a vérgőzös kommunista korszak alatt később hihetetlen szenvedéseken keresztülment Etiópiát és az 'olcsó zászló' hazáját, Libériát (alapítás: 1847 július 26), amely az első és a közelmúltig viszonylag békésen fejlődő afrikai ország volt. Ezek közül Dél-Afrika megérdemel pár mondatot (később). 1914-ben, az első világháború kezdetén, Apáink ifjúkorában az összes többi ország, az egész kontinens gyarmatként szolgálta a ma példaképül állított polgári (parlamenti) demokráciák - Nagy-Britannia, Franciaország, Belgium, Portugália, Olaszország, Spanyolország és Németország - gyors meggazdagodását. Elég ránézni az angolok által legázolt terület méreteire vagy a francia gyarmatok nagyságára, hogy elvesse az ember azt a sokak által bibliai igazságként papolt elvet, hogy a legfejlettebb országok a kapitalizmus magasabbrendűségének köszönhetik elért előnyüket és hogy Afrika saját ostobaságának, lustaságának és vezetői korrupt voltának köszönheti végtelen nyomorát. A térkép kísérő szövege rámutat, hogy a gyarmatok többsége a hatvanas években szabadult fel, addig teljesen szabadon szipolyozta ki ez a horda a kontinens nemzeti kincseit. A látó agyvelőnek - ha eddig nem is volt világos számára - elég ránéznie a térképre, hogy megvilágosodjon előtte a képlet: a kapitalizmus - mint általában, de különösen Afrikában a helyi kiszolgálók korrupt és/vagy ostoba támogatásával - elsősorban óriási tömegek elnyomásából, meggyalázásából, kifosztásából, nyomorba döntéséből gyarapodhatott ilyen szintre, ahol legfőbb rabló-hatalmai ma állnak. Persze, hogy vannak más tényezők is, de azok hatása eltörpül a kontinens-méretű rablás mellett, szerintem egyértelműen. És a gyarmatok felszámolása nem vetett véget a nyersanyagkincs-rablásnak! Néhány mondat, amit erről David Quammen, a 16. oldalon kezdődő 'Tracing the Human Footprint' (Az ember lábnyomának kutatása) cikk szerzője ír (nyersfordítás): "...Jusson a címsorok mögé, a törzsi és faji ellentétek mögé, az erőforrás-vitákhoz, amelyek mögöttük húzódnak. (...) ...a gondolat-fonala elvezet a stratégiai biztonság kérdéséhez, ami elkerülhetetlenül kötődik a vízhez, talajhoz, ásványkincsekhez, flórához, faunához és ökológiai egészséghez. (...) A régivágású gyarmatosítás többnyire megszűnt, de rablásait, és okozott kárait nem hozták megfelelően rendbe." Két lappal visszalapozva, a 'Race for Resources' fotó feliratából idézek: "Dollár százmilliárdokat érő olaj ömlött ki Nigériából, de ennek a pénznek kis hányada jutott a helyiekhez. Afrika gazdag gyémánt-, arany-, és olajkincsei gyakran átkoknak bizonyulnak, táplálják a korrupciót, puccsokat és polgárháborúkat." Most pedig a figyelmükbe ajánlom, kedves olvasók, az olaj-gazemberség térképét: 'Where the Oil Is' Az 50. oldalon induló 'African Oil - Whose Bonanza?' (Az afrikai olaj - kinek bombaüzlet?) című cikket kísérő Nyugat-Afrika térkép ismét magyarázatra szorul. Tömören: (1) Pillanatnyilag a legnagyobb termelők sorrendben, millió hordó per napban számolva: Nigéria - 2,4; Angola - 1,0; Egyenlítői Guinea - 0,3; Szudán 0,3; Csád, Gabon, Kongó - 0,2-0,2. (2) A 2005-ben becsült tartalékok, millió hordóban: Nigéria - 35.255; Angola - 5.412; Gabon - 2.499; Kongó - 1.506; Csád - 900; Kamerun - 400; Kongói Demokratikus Köztársaság - 187; Elefántcsontpart - 100; (3) A térség exportja, millió hordó per nap: 3,8, ebből 38% az USA-ba és Kanadába. "A termelés megduplázható ebben az évtizedben Nyugat-Afrikában." - mondja a cikk bevezetője. Majd az alapvetően Csáddal foglalkozó írás a címoldalán utal arra, hogy ..."A szomszédos Nigériában ... az olajtermelés 50 éve a Niger Deltát szegénységben, erőszakosságban és szennyezettségben hagyta." Fellapoztam az Internet-et 'poverty in Nigeria' címszóval. Idézek egy adatsort ( Sunday Vanguard 30-1-00 az általam talált adatsor forrása): 1985-86-ban az egy főre eső GDP 250,- USD volt, a várható életkor születéskor 50 év, az analfabétizmus 45%-os, a lakosság 34,1%-a nyomorgott. Ez utóbbi szám 56%-ra ugrott 1996-ra!!! A mély nyomorban élők (= éhezők) száma az 1985 évi 13 millióról 26 millióra nőtt ugyanezen idő alatt. A falusi lakosság 60%-a, a városiak 48%-a 'egyszerű' szegény. Az alulról számított 12. legszegényebb ország a Világbank statisztikák szerint (1996?). A gyerekhalandóság 112/1000 élveszületett! Ivóvízhez a lakosság 50%-a, villanyhoz a 40%-a jut. Egy évtizeddel ezelőtti adatsor, de nem sokat javulhatott a helyzet azóta, az egy főre eső GDP valahol 400,- USD fölött van, de a nyomor változatlan. A 'jó' angol gyarmati uralom és 50 év olaj-bonanza eredménye. Úgy tűnik, vak, aki a kapitalizmust dicsőíti! A cikk tulajdonképpen Csádról szól, a friss olaj-országról, ahol a Világbank felügyelete mellett példaértékűnek mondott szerződésrendszer hivatott biztosítani, hogy az ország kormányának jusson számottevő hányad az egekig pumpálható olajárak hihetetlen nyereségéből és a kormány pedig ezt a jövedelmet a szegénység felszámolására fordítsa. Az eredmény? A legmodernebb feltárás és 663 mérföld csővezeték Kamerunon keresztül. Bonanza az olaj-konzorcium számára, por és szegénység a csádi lakosságnak. Nick Kotch, a cikk szerzője végigtalpalja a vidéket és mit tapasztal? A falvak lakosai nem 'hálásak': bizalmatlanság és kielégítetlen várakozások uralják a helyzetet. "Azt mondták, hogy a többségünk meggazdagszik, de csak szegényebbek lettünk. Semmi jó nem származik az olajból." Másik falu, másik megkérdezett: "Reggel öttől a falut ellepi a teherautók-keverte por. A gyerekeink állandóan köhögnek. De amikor mondjuk az ESSO-embereknek (ExxonMobil), meg se hallgatnak minket." De mitől is lennének optimisták a csádiak, hiszen csak át kell nézni nyugati szomszédaikhoz (Nigéria) vagy a déliekhez (Egyenlítői Guinea, Kongó, Gabon és Angola), hogy lássák, miért kapcsolódnak kizárólag problémák az olajhoz és sohasem megoldások." - mondja a szerző. És mit mond a számítógépek nélkül, néhány alkalmazottal dolgozó olaj-miniszter? "Az olaj-bevételek a termelés beindulását követő 18 hónap múltán kezdtek 'csepegni'. Mielőtt a jövedelem-elosztásra sor kerülne, hordónként 20,- USD-t levonnak szállításra és amiért az olaj nem minden lepárlóban dolgozható fel." (Milyen szerződés lehet ez a példaértékű? És eddigi ismereteim szerint a csővezeték felett az az ország az úr, ahol lefektették és a 'földbirtokos ország' vámot szokott szedni!) Nekem nincs több mondandóm! A bekezdés elején említett cikk az olaj előtti állapotokat tükröző adatsort is tartalmaz. A várható élettartamot emelem ki: férfiaknál 44,2 év, nőknél 46,7 év. Ez abszolút nyomort jelez. Ha - mint a cikk jelzi - nem történik semmi jó, Csádra is Nigéria sorsa vár. A CIA se mond jókat Csádról. Egyetlen adatsor: "Várható élettartam születéskor, teljes lakosság: 47,52 év, férfiak: 45,88 év, nők: 49,21 (2006 évi adatok)." Mi a különbség a két ország között? Nigériát az angolok rabolták ki, Csádot a franciák. Az olajvállalatok is különbözhetnek. De amint a cikk is idéz valakit: "Az olaj komplikált terület. Ezek az olajvállalatok óriások és szörnyetegek, akik akárkit összetörhetnek." És az élükön nem emberek állnak, azok nem viselnék el ennek az irtózatos nyomornak a látványát se. A különkiadvány is és számtalan egyéb forrás is egyértelművé teszi, hogy - ha néhány ország különleges helyzetét nem vesszük figyelembe - Afrika kettészakadt: az északi, főként arabok lakta területek képesek voltak kihasználni az olaj- és más természeti erőforrások adta lehetőségeket, sőt az utóbbi évtizedekben a turizmus lehetőségeit is és magasabb fejlettségi szintre jutottak, továbbra is gyorsabban fejlődnek, mint a szub-szaharai, feketék lakta Afrika. Különösen feltűnő Líbia kiemelkedő gazdagsága. Lehet, hogy Kadafinak ez a legfőbb bűne: megállította országa nemzetközi kizsákmányolását és sikerrel alakította ki az olajgazdag országok együttműködését érdekeik védelmére a nagyhatalmakkal és a hiéna olajvállalatokkal szemben. Az OPEC sikerei ismeretében rendkívül meglepő, hogy a nyugat-afrikai olaj-országok közül kizárólag Nigéria a tagja (Gabon rövid tagság után kilépett) és még meglepőbb, hogy tagként is képtelen (vagy inkább nem akar) tanulni a sikeres országoktól és népét nyugodtan szolgáltatja ki a nyomornak. A különleges képletként kezelendő Dél-Afrikát gazdag országnak tartja a világ. Igaz is: a világ legnagyobb arany-, gyémánt- és krómtartalékaival rendelkezik, urán- és szénkészletei is óriásiak. Ennek megfelelően az egy főre eső GDP tekintetében Afrika vezető országai közé tartozik. Közismert azonban, hogy az aranyon és gyémánton egy-egy családi cég ül, a többi kincs se boldogítja az apartheid igájától csak a közelmúltban megszabadult népet. Elég, ha néhány adatot emelek ki a pár sorral fentebb adott (CIA!) linkből: várható átlagéletkor: 43,27 év (rettenetes, alig jobb, mint Indiáé volt 1947-ben!!); munkanélküli: 26,2% (beleértve azokat is, akik már nem keresnek munkát); szegénység: 50%. Ezt a gazdag országot is nyomorba döntötte tehát a kapitalizmus. Elnyomói, sajátjai, nem mindegy? Ha már Dél-Afrika, vessünk egy pillantást az aranyból kinőtt városra, Johannesburgra. Ilyen állapotban örökölte a szabad ország! A füstös-kormos kép közepén látható négyszögletes plató egy aranyhányó. Egyéb kincsek se lettek még teljesen letarolva. Az esőerdőkről szólva Paul Salopek (82. old.) úgy véli, hogy a kongói instabilitásnak van jó oldala is: elrettenti az igazi hiénákat! Idéz egy bennszülött véleményt: "Csak várj, amíg a dolgok stabilizálódnak. Várj, amíg az igazi fakitermelők úgy vélik, biztonságos benyomulni. Ez az, amikor elkezdődik az igazi rablás." Érdekes, hogy se Bush és bandája, se a demokrácia többi - volt nagyhatalmi - őre nem siránkozik azon, hogy az 53 afrikai országból mindössze 19 tekinthető demokráciának, a többi valamilyen formájú autoritárius hatalom. Vajon miért? Nem nehéz rájönni: legtöbbjük szabad utat enged országa kirablásának, a kontinens-méretű kizsákmányolásnak! Csak azokkal van baj, akik nem fekszenek le, úgy vélik, ami az ő földjük kincse, annak hasznosításából saját országuknak is kell részesednie. Egy fiatal kenyai ügyvédnő, Khadija Hassan Kanyare mondja: " Nagyszüleimnek a gyarmatosítással kellett szembeszállniuk. Most nekünk a diktátorokkal, akik zsarnokoskodnak és gúnyt űznek a nincstelen népből. Remélem, a mi generációnk tud valamit tenni ellenük." Nagyon remélem. Ellenük és a nemzetközi kizsákmányolás ellen. Sok szenvedés vár még Afrikára. (Ajánlom: http://www.ngm.com/africa) És egy magyar vélemény Afrikáról, amit az elektronikus média sugárzott a királyi TV-ben. Szakértők elemzik Afrika kétségbeejtő helyzetét. Az egyik szakértő megnyilvánul: Nincs megoldás, az egyetlen módszer, ami megoldhatná a helyzetet, megvalósíthatatlan. Minden fehér embernek el kellene hagynia Afrikát és embargóval megakadályozni drogok, fegyverek, mittudoménmik bevitelét a kontinensre. És ilyen sötét agyvelők főszakértnek Magyarországon! Egyszerűen érthetetlen! * A franciaországi tüntetésekről, gyújtogatásról - Hegedűs Zsuzsa szociológus több fórumon adott hangot a francia eseményekről alkotott véleményének. A lényeg, hogy nem bevándorlók a tomboló rongálók, hanem egyszerűen munkanélküliek és szegények. (Minden szegénység relatív.) Annak ellenére, hogy nem nyomorognak, nyomasztja őket a helyzetük, a felkelésük egyértelműen szegénység-lázadás. Közben félmondatokkal utalt arra, szinte csak elpötyögte, hogy nyomorról itthon lehet beszélni. Bizony, bizony, magyar politikai elit (?), magyar neokapitalizmus! * Izrael - Hogy mennyire megbízhatók a következő adatok, meg nem mondom, mindenesetre ki mer velük lépni az Internetre egy izraeli szervezet. Azt állítják, hogy Izrael lakosságának 22%-a és a gyerekek egyharmada a szegénység-vonal alatt él. 711 000 izraeli gyerek nem tud ebédet vinni magával az iskolába. A jótékonysági szervezet - Meir Panim - bemutatja szükség-konyháját, amelyik nem hasonlítható a mieinkhez, az 'éhező' gyerekek pofikája is kerek, valószínű azonban, hogy - ha más mércével mérve is - ott se kolbászból fonják a kerítést. Inkább hidrogénbombából. - Feed the Hungry Children (videó): Elég volt egyetlen ellenőrző keresés az Interneten! Íme a szomorú valóság: 2003-as adat szerint öt családból egy szegénységben él. Három gyerek közül egy szenved a szegénységtől. 1,32 millió ember, ebből 618 000 gyerek a 6,5 milliós lakosságból. - jelentette a National Insurance Institute. 2004-ben a helyzet rosszabbodásáról számolnak be. Végül a Meals4Israel szervezet több mint másfél millió szegényről ad hírt. Kikerestem a szegénység-vonalat is. Ott durván 50000,- forint/hónak felel meg. Közben olvashat az ember adatot a palesztin szegénységről, arról, hogy a Világbank szerint a palesztinok közel fele 2,10 USD-nál kevesebből élt naponta 2004-ben. Az okok? Az évek óta folyó háború a két rokonnép között. Hát nem iszonyat?! - A MyJewishLearning a szegénységről: "To fight poverty, you must understand the myriad of issues that contribute to it. These include unemployment, low wages, unequal access to education, discriminatory policies and practices, inadequate health care, a broken criminal justice system, and dozens more. The effects of poverty range from homelessness to malnutrition to drug use to depression to violence." Az okok: munkanélküliség, alacsony bérek, elégtelen oktatás, diszkrimináció, elégtelen egészségügyi ellátás, rossz igazságszolgáltatás és még több tucat más. Érdekes, nem hangzik el egyetlen 'magyar' kifejezés se, mint 'büdös disznók, naplopók, iszákosak, nem is akarnak dolgozni, börtönben a helyük'! * USA - A TIME 2005 október 3.-i száma a 31. oldalon arról ad számot 'Let's Have an Antipoverty Caucus' (Legyen szegénységellenes lobby-csoportunk) című cikkében, hogy fekete képviselők a szegénység elleni határozott harc érdekében ilyen lobby-csoport megalakítását kezdeményezték. A hurrikánok egyik pozitív hatása! A felvetés érdekessége, hogy - amint a cikkből megtudjuk - az USA-ban ma már több a fehér szegény, mint a néger, tehát a feketék inkább fehér érdekeket képviselnek, mint sajátjaikét. - Még egy kis Amerika: Két hír 24 órán belül: éhség-konyha működik a világ legerősebb gazdasági hatalma fővárosában (2004 = XXI. század!) és a karácsonyi akcióval indító áruházakat tömegek rohamozzák meg USA-szerte. No comment! De, mégis: szegény világ! * Gyógymódok - Három cikk is foglalkozik a szegénység felszámolásának kérdésével a TIME, 2005.03.14.-i számában (30.-45.old.). A sok nagyon értelmes megállapítás és javaslat elemzésével az 'Beteg emberiség, mocsok világ' tanulmányom 'Irodalmazás' rovatában foglalkozom. Itt csupán annyit jegyzek meg, hogy a divat-közgazda Jeffrey D. Sachs naivitása határtalan. A mára kialakult, az emberiség felét sújtó rettenetes szegénység nemzetközi 'támogatással' történő felszámolásával foglalkozik, ahelyett, hogy a szegénység létrejöttének okait kutatná, és azok felszámolásán okoskodna. Módszerével minden bizonnyal elérhető az éhínség felszámolása, de közben a gazdagok - rettenetesen gazdagok és a 'kezelésbe fogott' rétegek közötti szakadék - a gátlástalan kizsákmányolás következtében - többszörösére fog nőni. - A háborús bűnös Tony Blair (hogy merészeli a nevemet használni?!) vezérletével megszületett a világot évszázadokig rabló gazdagok nemes döntése: elengedik, lépcsőzetesen, szép lassan 38 ország adósságát. 70 md USD-t. Tombol az örömtől a fél világ. Glóriát a fejük fölé: ez fing, kérem! Aki nem értené: (1) talán max. egynegyede annak a mannának, amit az USA Irak legázolására költött; és (2) országonként 2 md USD = 400 millió dollár, ez egy nagyobb multi heti keresménye vagy ilyesmi. És nagy részét ezeknek az országoknak a galád kizsákmányolásával söprik be. - Három név uralja el a médiát: a rock-sztár Bono és a Gates házaspár szerepelnek együtt, mint a jótékonykodás példaképei. Annyira nagyszerű, hogy akadnak végre e világon gazdagok, akik döntő súlyt jelentő morzsákat hajlandók visszaforgatni iszonyatos vagyonukból az emberiség problémáinak gyógyítására, hogy nem szabad semmiféle kérdőjelet emelni. Köszönő és köszöntő főhajtás illeti meg őket. A példájuk ugyanakkor arra ébreszthetné rá a világot, milyen egyszerű lenne a hárommilliárd nyomorult helyzetén segíteni. Nem kellene más, mint a fegyverkezés morzsáit ugyanilyen jó szívvel 'átforgatni' a nincstelenek megsegítésére. Ezt kell elérni és még inkább a kapitalizmus nemzetközi kizsákmányoló szerepét korlátozni, fékezni, lefogni. A visszaforgatás is segíthet, de a 'nem lerablás' gyorsabb eredményeket hozna! {Megrendítő a TIME 2005 dec. 26.-2006 január 2.-i 'Persons of the Year' számában megjelent - erről szóló - cikk egy 'jelenete'. A Gates házaspár 'tanuló látogatást' tesz egy indiai családnál (Istenem, aki Indiát kicsit is ismeri, maga elé képzeli a nevük alapján 'érinthetetlen' család nyomorát). Másnap a riporter visszamegy és megkérdezi a háziasszonyt, tudja-e, kik voltak a látogatók? Nem, - mondja a mosolygós asszony - de kedves emberek voltak. A világ leggazdagabb emberei jártak itt - árulja el a riporter. Az asszonynak szeme se rebben: minden idegen gazdagabb nálunk - hangzik a velős, szomorú válasz.} *** Ellenpólus Csak képeket villantok fel! - Mérhetetlen gazdagságot tükröző villák, paloták sorjáznak országszerte, a legproccosabbnak tartott dombokon. Nagy léptekkel folyik ingatlan-tezaurálás külföldön, a szomszédos Horvátországtól és Szlovákiától (!) kezdve az USA-ig. - 'Nagypolgári lakások!' - hirdetik ingatlanközvetítők óriásplakáton. Budapesten láttam, de gondolom, a divat országszerte felkapottá fog válni. Mi is a meghökkentő ebben? A lépcsőzés. A gengszterváltás óta eltelt 16 év megszülte már az elit minden válfaját, visszatértek a csupán a leggazdagabbaknak kijáró címek, rangok, események. Megtanították a tömegeknek, hogy a követendő példa a polgári erkölcs, relatív jólét. Naponta papolja a média a kis- és középvállalkozó (megsegítendő) középréteg meghatározást. Teljes sikerrel átkereszteltük a bérből és fizetésből élő dolgozókat munkavállalókká. A jobboldal vezérletével sikerre vittük a mezőgazdaságban is a családi vállalkozás fogalmát. Létezik, csak nem nevezzük néven a nincstelen parasztságot. Teret nyertek a nincstelen, hajléktalan, munkanélküli (többnyire elitélő hangnemben) kategóriák. És most megjelenik a múlt egyik legundorítóbb rétege: a nagypolgár. Mint vonzó kategória, széplányok és polgárok vágyálma! Gyors ütemben süllyedünk a Horthy-korszak társadalma felé! Már csak a nagygazda (szűztraktoros tüntető) kategóriát kell felújítani és máris teljes a Horthy-korszak társadalmi struktúrájának rehabilitációja. Sok lépcső a pokoltól a mennyországig! És hol az értelmiség? Lehet hogy volt valaha, de ma? - Érdemes ránézni a dollár-milliárdosok névsorára is (hol is, nem találom a forrást): 691-et sorol fel, találni köztük - a már közismert orosz mágnásokon kívül - kazahot, lengyelt, ukránt. Megeszem a kalapom, ha ezek az 'urak' tisztességesen kaparták össze a vagyonukat! - Magánbeszélgetés során hangzott el, hogy az ország egyik leggazdagabb emberének a vagyona talán megüti a 80-100 md forintot is. Á, szamárság, mondta kártyapartnere (lehet, hogy csak kibice), ő maga 1000 milliárdra tartja. Ultinál 10 euró alapon megy a játszadozás. Legfőbb kártyapartnere a másik híres nagyon gazdag, ilyen zsákokból 'áldoznak' szociális, kulturális célú alapítványokra. Miért is ne? Az növeli a népszerűséget, míg a vagyon önmagában nem. És le is lehet írni! Dőzsök dőzse ennek az országnak és a kapitalizmusnak minden elitként érző csücske! Tehetősség HVG, 2006 dec.16, 47. old.: 'Tanulmány a gazdagságról - Tehetősségkutatás' A gazdagdság (és egyben szegénység) mérése vagyonvizsgálattal. Magyarország a 77. helyen áll, Ausztria több mint négyszer gazdagabb, Olaszország 7x, Anglia 10x, Mexikó (!) alig marad el mögöttünk. Szomorú kép, ez is mutatja a lemaradásunkat és az, hogy 'utolértük' Mexikó t, hogy csúszdán vagyunk.