Zalán Tibor

FRONT

HANGOK:
TANÁR
LÁNY
IGAZGATÓ
FELESÉG
APA
FERI 
KAPOSI 
IRÉNKE
TANÁRNŐ
NŐI HANG
HANGOK A TELEFONBAN
DIÁKOK

IGAZGATÓ	Van kérdése valakinek az elhangzottakkal kapcsolatban?
TANÁR	Igen, nekem van.
IGAZGATÓ	Maga fogja be a pofáját!
TANÁR	Tessék? Megismételné?
IGAZGATÓ	Nem ismétlem meg. Jól hallotta. A tantestületi értekezletet bezárom.

FRONT
Zalán Tibor hangjátéka

LÁNY	És te nem rúgtad tökön azt a szemétládát?
TANÁR	Nem.
LÁNY	Miattam?
TANÁR	Szeretném hinni. Biztosan miattad nem. Miattad... sem...
LÁNY	És?
TANÁR	És semmi. A többiek úgy tettek, mintha nem hallották volna. Mintha nem hallottak volna semmit. Néztek maguk elé az asztalra. Játszottak a tollaikkal. Pakolásztak és zavarban voltak.
LÁNY	Micsoda gyáva szaralakok.
TANÁR	Nem. Csak tanárok.
LÁNY	Csak tanárok... a kettő ezek szerint nem ugyanaz?
TANÁR	Nem. Tanárnak lenni semmi. Tanárnak lenni: senki se vagy.
LÁNY	Te is tanár vagy.
TANÁR	Most nem. Most a szeretőd vagyok. Egyébként szintén senki.
LÁNY	A legcsodálatosabb szerető vagy. A legcsodálatosabb a világon.
TANÁR	Szép a bűn, mi? Szép, te kis dög.
LÁNY	Hadd fogjalak meg! Szeretlek a kezembe fogni... ugye, ez nem perverzió?
TANÁR	Ki mondta ezt?
LÁNY	Senki sem mondta. Én kérdezem. Szeretem a kezemben fogni, mert meleg és nagy és lüktet...
TANÁR	Nem perverzió. Ami jó, az sohasem perverz.
LÁNY	Hagyd a mellemen a kezedet! Megéri? Simogass, megéri?
TANÁR	Micsoda éri meg, te nagyon szép?
LÁNY	Hogy meghurcolnak miattam. Téged. Az erkölcstelen tanárt, aki a diákjának az ágyában fekszik. Aki bassza a tanítványát.
TANÁR	Megéri. De ne használj ilyen szavakat! Máskor ne használj! Nem illenek egy... egy lányhoz...
LÁNY	Nem baj, hogy én buta vagyok hozzád?
TANÁR	Szerelmes vagyok beléd. Érzed?
LÁNY	(halkan felsikolt) Jaj! Most már jó... csak lassan, tanár, ne kapkodj, most csak mi vagyunk itt, most csak te vagy bennem, most csak nagyon gyönyörű, most csak gyere, gyere, gyere, bennem...
TANÁR	Te édes.... te édes kenyér...

IGAZGATÓ 	(kopogtatás) Tessék. Óhajt valamit? Kolléga...
TANÁR	Igen. Magyarázatot szeretnék kérni.
IGAZGATÓ	Nincs abban a helyzetben.
TANÁR	Akkor főleg. Magyarázatot követelek! Leülhetek?
IGAZGATÓ	Ne üljön le! Mindjárt becsöngetnek, és magának órára kell mennie.
TANÁR	Most nem lesz órám. Ha megengedi, mégis leülnék.
IGAZGATÓ	Tessék. Üljön le! Még mindig nem tudom viszont, hogy mit óhajt.
TANÁR	Elmondom. Ön a legutóbbi tantestületi értekezleten azt mondta, hogy fogjam be a pofámat. Emlékszik az igazgató úr?
IGAZGATÓ	Természetesen.
TANÁR	Bocsánatot fog kérni tőlem, a tantestület előtt.
IGAZGATÓ	Magától? Nevetséges.
TANÁR	Tőlem. Akkor is, ha nevetségesnek tartja.
IGAZGATÓ	És ha nem?
TANÁR	Akkor kénytelen leszek felpofozni a testület előtt, amikor belép a tanári szobába.
IGAZGATÓ	Fölösleges hősködnie. Úgysem meri megtenni.
TANÁR	Meg fogom tenni.
IGAZGATÓ	És kinek akarja megmutatni, a hétszentségit? Kinek? És mit akar megmutatni? Maga. Pont maga! Ha lenne egy csöpp erkölcsi érzéke, már önként eltakarodott volna ebből az iskolából.
TANÁR	Nem tudok róla, hogy kifogások merültek fel a munkámmal kapcsolatban.
IGAZGATÓ	Nem a munkájával van baj. Mit mondjak, maga kimondottan jó tanár. Az erkölcseivel van bajom. Nem szeretem őket. Utálom...
TANÁR	Itt, az iskolában...
IGAZGATÓ	Ne adja a hülyét! Mindenki tudja, hogy kikezdett azzal a lánnyal, a negyedik a-ból.
TANÁR	Ez legfeljebb a feleségemre tartozik. Gondolom. Meg rám.
IGAZGATÓ	Meg a gyerekeire.
TANÁR	Nem hiszem, hogy rájuk is tartoznék. Ezt engedje meg, hogy én döntsem el.
IGAZGATÓ	Szóval, rendjén levőnek gondolja, hogy egy tanítványát kefélgeti, családos ember létére, hogy a pedagógus-etikáról már ne is beszéljünk...
TANÁR	Szeretném, ha megválogatná a kifejezéseit!
IGAZGATÓ	Én pedig azt szeretném, ha megválogatná a szeretőit! Lássa, mindketten hiába szeretnénk a másiktól valamit. Egyébként, a lánnyal sem tesz jót, ha fenntartja vele ezt a viszonyt. Már így is ujjal mutogatnak rá: a kis ringyó. Így hívják a háta mögött. Kis ringyó, ha nem tudná.
TANÁR	Nem érdekel. Szeret engem.
IGAZGATÓ	Hülyeség. Minden diák szereti a tanárát.
TANÁR	Szerelmes belém. Nem hallotta?
IGAZGATÓ	Miért találja ezt különösnek? Kibe legyenek szerelmesek a gimnazista lányok, ha nem magába? Belém talán, vénemberbe? Maga fiatal, vonzó, energikus, okos is. Ezt nem bóknak szántam, természetesen nem annak. Naná, hogy magáról álmodoznak. De ez kényszerhelyzet a számunkra barátocskám, ezzel magának nem szabad visszaélnie.
TANÁR	Értse már meg, ember, én is szeretem ezt a lányt.
IGAZGATÓ	Én még ezt is megérteném. Ha lenne önuralma, kérem. Szeresse, Isten áldja magukat, de ne vigye ágyba! Ne mondja el neki, hogy szereti. Mit akar? Egyáltalán, tudja maga, hogy mit akar?
TANÁR	Boldog akarok lenni.
IGAZGATÓ	Közhely. Ráadásul nem is igaz. Magának szép családja van...
TANÁR	Tudok róla.
IGAZGATÓ	... gyönyörű felesége.
TANÁR	Mondják. Na és?
IGAZGATÓ	Annyi nő van Pesten, ifjú barátom. Nem kell ma már kurvák után koslatnia az embernek, ha egy kis vércserét akar. Miért épp egy tanítványát... és miért a mi iskolánkból...
TANÁR	Attól tartok, tökéletesen félreértjük egymást. Ne beszéljünk erről többet. Ismét felteszem a kérdést: hajlandó nyilvánosan bocsánatot kérni?
IGAZGATÓ	Csak nem képzeli... egy feltétellel persze... ha hajlandó szakítani a lánnyal.
TANÁR	Hát jó. Akkor elvárom a tanáriban. Hozzon magával orvost is. Szüksége lehet rá.

LÁNY	És nem pofoztad meg mégsem...
TANÁR	Nem.
LÁNY	Mert te is egy gyáva szarjankó vagy, semmi több. Azért.
TANÁR	Nem. Az arcát néztem. Félt. Egy rettegő, elpuhult öreg arcba néztem bele. Közelről. Tudta, hogy komolyan beszélek, várta, hogy ütni kezdjem. Nem érted? Volt bátorsága ahhoz, hogy bejöjjön a tanáriba. De ott már félt, érted, nagyon félt, nagyon, nagyon félt... félt tőlem...
LÁNY	Nem kell ez a hiszti. Engem leringyózott. Vagy nem?
TANÁR	Én elégtételt kaptam a félelmével.
LÁNY	És én? És én mit kaptam? Én lehetek a világ kurvája, ugye? A lényeg, hogy te megkapd az elégtételedet...
TANÁR	Én mégiscsak tanár vagyok.
LÁNY	Aha. Kezdelek megérteni.
TANÁR	Dehogy értesz. Vedd le a blúzodat! Hallod? Akarom...
LÁNY	Jó. És azután?
TANÁR	Mit azután, az ördögbe is! Ölelkezni akarok veled.
LÁNY	Jó. És azután?
TANÁR	Azután? Azután nem tudom. Valami csak lesz azután is. Haza kell mennem. Azután...
LÁNY	Rögtön? Rögtön utána? Ahogy kijössz belőlem, rögtön utána? És majd az utcán gombolod be a sliccedet, nem?
TANÁR	Gyönyörű vagy.
LÁNY	Gyámoltalan vagyok. Kis szerencsétlen. Szeretek hozzád bújni. Bár tudom, hogy csak kicsi, pici darabot kapok belőled. Azt sem örökre. De legalább megkapom. Közhely. Hülyeség. Ezt is tőled tanultam meg, hogy mi a közhely, és mi a hülyeség... Darabkát és nem örökbe...
TANÁR	Mit jelent az, hogy örökre... örökbe... Mit az, hogy közhely?
LÁNY	Kezdjük már, jó? Amíg bennem vagy, legalább tudom, hogy vagyunk. Addig nem mozdulhatsz elfelé, nem távolodhatsz, nem szökhetsz...
TANÁR	A melled...
LÁNY	Igen.
TANÁR	Végy magadhoz!
LÁNY	Ezt úgy mondtad, mint egy pap. De ne beszélj! Nem tudok válaszolni, ha a számban vagy.
TANÁR	Én érteni fogom a hallgatásodat is.
LÁNY	Meddig maradhatunk?
TANÁR	Meddig? A barátom egy órán belül hazajön. Már annyi időnk sincs. Már annyi se...
LÁNY	Utazzunk el, együtt, valahová, együtt! Csak pár napra... együtt. Valahová... veled akarok aludni... ébredni...
TANÁR	Hallgass! Már forró a szád...

FELESÉG	Nem eszel?
TANÁR	Nem. Most nem.
FELESÉG	Elköszöntél a srácoktól?
TANÁR	El.
FELESÉG	Elmész?
TANÁR	Nem.
FELESÉG	Megágyazok... holnap korán kell bemennem... elvinnéd a...
TANÁR	El.
FELESÉG	Velem van valami bajod?
TANÁR	Nem.
(telefoncsörgés)
FELESÉG	Halló.... igen... adom, hölgyem... a szeretőd...
TANÁR	Halló?
LÁNY	Csak a hangodat.... (kattanás)
FELESÉG	Kértem már, hogy ne hívjon itt... kértelek.
TANÁR	Kértél.
FELESÉG	Ma is voltál nála, mi? Érzem rajtad. A szagodon. A mozdulataidon....
TANÁR	Voltam nála. Baj?
FELESÉG	Mit vársz, mit mondjak? Baj, igenis baj. Nekem baj. És baj a gyerekeinknek is.
TANÁR	Sajnálom.
FELESÉG	Sajnálod? Mit jelent az, hogy sajnálod? És ha sajnálod, akkor meg mi van?
TANÁR	Akkor semmi sincs.
FELESÉG	Költözz el!
TANÁR	Nem tudok. Nem akarlak itt hagyni... benneteket...
FELESÉG	A gyerekek miatt?
TANÁR	Miattuk.
FELESÉG	Én már nem számítok, ugye?
TANÁR	Nem erről van szó. Ő szeret. Szerelmes belém. Te megszoktál. Itt élsz mellettem.
FELESÉG	És ő tizennyolc éves.
TANÁR	Igen. Tizennyolc. Még annyi sincs. Csak elmúlt tizenhét...
FELESÉG	Az egész környék rólatok beszél.
TANÁR	Nem érdekel. Hadd beszéljenek. Az a dolguk.
FELESÉG	Engem se érdekelne... de engem hülyének néznek... meg szánakoznak rajtam. Mutogatnak a hátam mögött... kinevetnek...
TANÁR	Sokat képzelődsz.
FELESÉG	Nem. Csak sokat szégyenkezem. Miattad. Te egyáltalán nem érzed? Nem érzel, hogy megalázol minket? Hogy lejáratod magadat? Hogy tönkreteszed őt is...
TANÁR	Érzem, persze, hogy érzem. És szenvedek, mint egy kutya. De ez nem fontos. A gyerekek ne érezzenek meg semmit, az a lényeg... a gyerekek... ez a lényeg...
FELESÉG	És én?
TANÁR	Mi majd csak megoldjuk valahogy.
FELESÉG	Valahogy. Mégis, hogy képzeled?
TANÁR	Nem tudom. Majd megoldja helyettünk az idő.
FELESÉG	Nevetséges vagy. Majd az idő... És én mit csináljak addig? Keressek magamnak szeretőt?
TANÁR	Azt ne... semmiképpen...
FELESÉG	Milyen jogon kéred ezt tőlem? Milyen jogon?
TANÁR	Nem szeretném.
FELESÉG	Értem. Nem értem. Neked már nem kellek...
TANÁR	De kellesz.
FELESÉG	Hiszen már nem kívánsz engem...
TANÁR	Kívánlak....
FELESÉG	Pedig egy ujjal sem fogsz ezentúl hozzám nyúlni. Megértetted? Egy ujjal sem... ha beledöglök, akkor se. Megértetted?
TANÁR	Meg, mindent, túlságosan is értem...

(emlék)
(Tanári szoba, szünet, visszafogott zsibongás)
KOLLÉGA	Takács tanár urat kéretik.
TANÁR	Azonnal. Kis türelem, csak befejezem...
KOLLÉGA	Azonnal jön. Kis türelem...
TANÁR	Ki keres?
LÁNY	Én keresem a tanár urat.
TANÁR	Mit óhajt? Mondja hamar, nagyon sok dolgom van éppen!
LÁNY	Ezt magának hoztam. Boldog születésnapot.
TANÁR	Tessék? Honnan tudja maga ezt...
LÁNY	Én mindent tudok. Elfogadja?
TANÁR	Mi ez?
LÁNY	Tulajdonképpen semmi. Semmi különös. Én készítettem. Csak egy lapocska... ezüst csillagot hímeztem a sarkába... és írtam rá pár sort... emlékbe... magának...
TANÁR	Zavarba hoz, kisasszony.
LÁNY	Adhatok két puszit?
TANÁR	Nekem kellett volna... ugye...
LÁNY	Nem baj... most mire gondol, most... na, hajoljon már le hozzám... na!
TANÁR	Ugye, viszonozhatom a figyelmességét?
LÁNY	Tegyen boldoggá!
TANÁR	Tessék?
LÁNY	Bocsánat... csak úgy kiszaladt a számon... csak úgy... akartam, hogy kiszaladjon onnan...
TANÁR	Mikor lesz a születésnapja?
LÁNY	Amikor maga akarja...
TANÁR	És mit kér a születésnapjára?
LÁNY	Egy pohár vizet...
TANÁR	Kérjen kevesebbet!
LÁNY	Azt már nem! Megkapom?
TANÁR	Nem tudom.
LÁNY	Szeretném... nem érti, hogy szomjas vagyok...?
TANÁR	Maga milyen okos... maga...
LÁNY	Maga tett okossá, az tett okossá, hogy szeretem...
TANÁR	Maga megőrült... igen... miket beszél? Azonnal menjen vissza az osztályába...
LÁNY	(távolodóban, diadalmasan) Megígérte, hiszen megígérte, nem? Megígérte...
TANÁR	(olvasni kezdi a lapot) “tégy engemet, mint egy pecsétet az te szívedre, és mint egy bélyeget az te karodon, mert erős a szeretet, mint a halál, kemény, mint a koporsó az buzgó szerelem, annak szénei tüzesek, és mint az sebes láng; sok vizek el nem olthatnák ez szeretetet, az folyóvizek is nem burithatnák azt el, ha az ember minden házabéli marháját adná is ez szeretetért, mégis megvetnék azt. Ó, te ki lakozol az kertekben, az te társaidnak, kik az te szódra figyelmeznek, hirdess engemet...” Hogyan? A te társaidnak, kik az te szódra figyelmeznek, hirdess engemet...  h-i-r-d-e-s-s  e-n-g-e-m-e-t...  h-i-r-d-e-s-s  e-n-g-e-m-et...  Mit akar ez a lány tőlem?

IGAZGATÓ	(kopogtatásra) Tessék! Jó napot kívánok!
APA	Tiszteletem. Szentiványi. Levelet tetszett az igazgató úrnak küldeni... hogy jöjjek...
IGAZGATÓ	Íííígen. Foglaljon helyet, Szentiványi úr. Kávé?
APA	Köszönöm... csak nincs valami baj a lánnyal?
IGAZGATÓ	Nyugalom, apuka. Sorban, sorban. Szóval, kávé?
APA	Köszönöm... kérek.
IGAZGATÓ	Irénke!
IRÉNKE	Kávét parancsolnak?
IGAZGATÓ	Kettőt, erőset, forrót, de tüstént!
IRÉNKE	Máris föltettem. Még valamit?
IGAZGATÓ	Ja, persze, persze. Esetleg valami mást? Süteményt? Üdítőt? Sajnos, alkoholt, ugye, hát ez iskola, kérem, mi nem tartunk, tarthatunk, de kivételesen, ha gondolná...
APA	Köszönöm, autóval vagyok. De nyugtasson már meg, ugye, nincs baj a gyerekkel?
IGAZGATÓ	Hát jó. Vágjunk bele, Mondja, Szentiványi úr, ugye annak idején Krisztinát szerették volna kollégiumba adni?
APA	Igen. De nem volt hely. Ezért kerestünk neki egy albérletet. Ma már örülünk annak, hogy így történt. Olcsónak nem olcsó. De talpraesett, önálló nagylány lett a mi Krisztinánkból.
IGAZGATÓ	Az, igen, talpraesett nagylány. Osztom a véleményét.
APA	Csak nincs valami baj? Olyan gúnyosan...
IGAZGATÓ	És mondja csak, milyen a viszonyuk a gyerekkel? Nyitott, őszinte, igazi gyermek-szülő viszony...
IRÉNKE	Itt a kávé. Parancsoljanak. Jó erős. Ki tetszenek bontani a tejszínt?
IGAZGATÓ	Köszönjük, Irénkém.
APA	Teljesen rendben van közöttünk minden. Teljesen.
IGAZGATÓ	Ezt most nem értem...
APA	Hát a lányunkkal... ugye, arról beszéltünk, hogy a kapcsolatunk Krisztinával...
IGAZGATÓ	Persze, persze, bocsánat. Mondja csak, nem beszélt véletlenül a lánya a tanárairól?
APA	Nem különösebben. Azt hiszem, szereti a tanárait. Jól nevelt gyerek. Nem gondolnám, hogy a tanárokkal lenne valami baja... vagy azoknak vele...
IGAZGATÓ	A magyartanáráról sem beszélt?
APA	Nem. Nem emlékszem. Miért, kellett volna?
IGAZGATÓ	Azt hiszem, igen. Nem biztos. Csak úgy gondoltam.
APA	Ha szabad kérnem az igazgató urat, végre...
IGAZGATÓ	Tudja, Szentiványi úr, nagyon nehéz erről beszélni. Mit szólna mondjuk ahhoz, ha mégis találnánk helyet valamelyik kollégiumunkban Krisztinának?
APA	Negyedikes korában? Minek?
IGAZGATÓ	Hogy szem előtt legyen.
APA	Miért kellene szem előtt lennie? Kinek a szeme előtt? Igazgató úr, ne kínozzon már tovább! Történt valami Krisztinával?
IGAZGATÓ	Tud arról, hogy a lányának szeretője van?
APA	Szeretője? Barátja talán. Tudom, hogy vannak udvarlói. Fiatal lány, szép is, érthető, ha vannak.
IGAZGATÓ	S maga egyetért azzal, hogy szexuális viszonyt tart fent valakivel?
APA	Szexuális viszonyt? Nézze, ma egy tizennyolc éves lány már kész, önálló nő. Nem avatkozhatom bele az életébe. Tud ő vigyázni magára. Csak arra kértem, hozzá méltó kapcsolatot vállaljon. Csak méltóak...
IGAZGATÓ	Hát éppen erről van szó. A mostani kapcsolata, megítélésünk szerint, nem méltó...
APA	Honnan tudnak maguk erről?
IGAZGATÓ	Sajnos, nekünk erről tudnunk kell. Ugyanis a lánya szeretője... a magyar tanárja.
APA	A lányom szeretője?
IGAZGATÓ	A lányáé.
APA	Értem... Meglep, amit mond.
IGAZGATÓ	Csak ennyi? Ennyit tud mindössze mondani? Hogy meglepi?
APA	Nem ismerem azt az embert.
IGAZGATÓ	Na, akkor elmondom, mit kell tudni arról az emberről? Nős, harminchat éves, két gyermek atyja. Kíváncsi még valamire?
APA	Köszönöm, ennyi bőven elég lesz. Sokan tudnak a kapcsolatukról?
IGAZGATÓ	Igen, Szentiványi úr. Sokan. Erről mindenki tud, akinek szeme vagy füle van. Tanárok, diákok, szülők...
APA	És honnan tudnak róla?
IGAZGATÓ	Sajnos, sem a lánya, sem a kedves tanár úr nem próbálja eltitkolni ezt a viszonyt. A lányát, már bocsásson meg, ha kimondom, kis ringyónak hívják a társai.
APA	Értem. És köszönöm, hogy elmondta.
IGAZGATÓ	Kötelességemnek tartottam tájékoztatni minderről.
APA	Ugye, most azt várják tőlem, hogy én rendezem az ügyet?
IGAZGATÓ	Tulajdonképpen igen. A lánya érdekében, Szentiványi apuka. Mi csak adminisztratív eszközökkel avatkozhatnánk bele, ugye... s egy negyedikes lány karrierje, pont ilyenkor... hát tetszik érteni, nyilván...
APA	A címet... ha megkaphatnám.
IGAZGATÓ	Mármint a tanárét? Természetesen. De kérem, ne említsen, ha beszél vele. Különben, itt az iskolában is megtalálja, ha akarja... ha beszélni kíván...
APA	Ez nem iskolai ügy. Viszontlátásra!
IGAZGATÓ	Irénke! Küldje be Berkest. És adja oda Takács tanár út címét ennek a kedves szülőnek!

TANÁR	Milyen szép a hátad! A fenekeddel olyan, mint egy cselló. Hangszer vagy, hallod, te nagyon szép! Hangszer, és én most megszólaltatlak. Hallom, hogyan zengsz ott belül...
LÁNY	Rózsafa vonó mélyzengésű húrhoz, súrlódjék a testem a tanár úrhoz...
TANÁR	Te így ismered Adyt?
LÁNY	Te tanítottad, drágám. A szemedből tanultam meg mindent, ami fontos. Maradj még! Most betöltesz. Örökké így szeretnék... örökké így maradni... Ha behunyom a szemem üzekedő lovakat látok. A csődör felágaskodik a kancára, nagyon szép kép, csak nem merem elmondani... meg ne utálj majd érte...
TANÁR	Jó? Így jó?
LÁNY	Nagyon. Milyen könnyen siklik a bőrömön a kezed... lehet, hogy éppen most hazudik... így... mondd, ha ebből... ha most, most, gyereket csinálnál nekem, akkor mihez kezdenénk... te meg én... elvetetnéd... elvetettetnéd...
TANÁR	Nem hiszem. Nem.
LÁNY	Hiszed, vagy tudod?
TANÁR	Nem engedném.
LÁNY	Megtarthatnám?
TANÁR	Nem... azt meg nem lehetne...
LÁNY	Akkor?
TANÁR	Nem tudom. Mesélj valamit! Mesélj!
LÁNY	(egyre fokozódó izgalommal) Álmomban derékig érő fűben hemperegtem. Egy nagy, kék oroszlán settenkedett oda hozzám, puha volt és olyan szaga volt, mint neked... nem féltem tőle... az ölemhez dörzsölte a pofáját... akkor vette... m, akkor észre, hogy meztelen vagyok... és szörnyen izgatott... lettem akkor... már hullámzott... a fű... a fű... és erős szél... támadt és már... nem volt sehol... az oroszlán... és én már... egy labirintusban voltam... ott járkáltam meztelenül... veled meztelenül... és elindultam... el tudtam indulni... még... kifelé... elenged... tem a kezedet... és kijutot... tam és te... nem találtál... ki... csak bolyong... tál a labirintusban... és... én már felülről... láttalak de nem szól... hattam... az... oro... szlán miatt... és te ordíto... ttál és a föld... földhöz ver... verted maga... dat és én... jaj... és én... é... n nem... jó... drága.... drága ta... tanár... jó... most jó... és nem... nem aka... akarok... nem... nem meg... meghalni... neee!

FELESÉG	Ma is?
TANÁR	Ma is.
FELESÉG	Legalább hazudnál. Már azt szeretném, hazudj nekem. Vagy ne is gyere többé haza. De igazából ezt sem akarom. És nem a gyerekek miatt, ahogy te azt most gondolod...
TANÁR	Te jó vagy...
FELESÉG	Hagyd a fenébe a szólamaidat! Azt mondd meg, meddig fog ez még tartani? Amíg meg nem unod? Amíg ki nem rúg? Szólalj már meg, könyörgöm!
TANÁR	Nem tudom. Nem hagytatom magára.
FELESÉG	Bennünket persze magunkra hagyhatsz.
TANÁR	Nem hagytalak benneteket magatokra. Itt vagyok veletek.
FELESÉG	Dehogy vagy itt. Régen nem vagy már itt, tudod te azt nagyon jól.
TANÁR	Ha itt se vagyok, és ott se, mert tényleg nem vagyok ott sem, akkor... (Csöngetnek.) Megyek, nyitom. Jó estét kívánok!
APA	Jó estét! Takács tanár úrhoz van szerencsém?
TANÁR	Én vagyok.
APA	Szentiványi. Szánna rám pár percet, ha megkérném?
TANÁR	Örülök a látogatásának, Szentiványi úr. Fáradjon beljebb. A feleségem...
FELESÉG	Takácsné. Foglaljon helyet! Valamiben segíthetünk?
APA	A lányomról van szó. A tanár úr tanítja. Tudja, én vidékről jöttem fel, ezért a kései zavarás...
FELESÉG	Hát csak beszéljék meg, addig én átmegyek...
TANÁR	Maradj! Maradj csak, nincs titkunk előtted.
APA	Talán mégis igaza van a kedves feleségének... esetleg untatnánk őt...
TANÁR	Nagyon kedves, de hagyja! A feleségem mindent tud. S nyilván a kései látogatásából rögtön kiderült a számára, hogy maga Krisztina édesapja.
FELESÉG	Nem derült ki. De ezek után már semmiképp se maradok itt. Elmegyek. Nem tudom hová, ne keress, majd jövök. Ti csak alkudjatok meg ezzel az úrral... ránk... viszontlátásra, Szentiványi úr...
APA	Kezét csókolom... sajnálom, hogy elrontottam... az estéjüket... mindent...
TANÁR	Ne sajnálja! Azt nem lehet elrontani, ami már amúgy sem működik. Italt parancsol?
APA	Egy keveset szívesen innék.
TANÁR	Állok rendelkezésére, Szentiványi úr. Mit óhajt tenni velem? Megöl, megfenyeget, lefizet, meggyőz, leköp, vagy mit, mégis...
APA	Tudja hány éves vagyok én?
TANÁR	Fogalmam sincs. Hány?
APA	Harminckilenc. Hárommal több, mint maga.
TANÁR	Fontos ez?
APA	Mintha az apjával... mit akar attól a gyerektől?
TANÁR	Komolyan érdekli, vagy csak...
APA	Elhiheti, komolyan...
TANÁR	Szeretjük egymást.
APA	Tudom, és hiszek magának. Ha nem így lenne, már rég szétvertem volna a... tanár úr... pofáját. Meg tetszett érteni, amit mondok? De én hiszek magának és szeretem a lányomat. S mert maga is szereti... a fenébe, túl bonyolult lesz így.
TANÁR	Én tisztának érzem magam.
APA	Rendben. De ez csak egyik oldala a dolognak. Mi lesz a lányommal? Ne ijedjen meg, nem akarom elvetetni magával. Talán nem látszom ennyire primitívnek. De mi lesz vele? Erre válaszoljon, vele mi lesz?
TANÁR	Nem értem a kérdést.
APA	Nagyon is érti. Maga nem fogja elhagyni a családját a lányom miatt, még ha beledöglik se, és igaza van. Tudom, átéltem már én is ezt egyszer...
TANÁR	Köszönöm, hogy...
APA	Ne köszönje, maga engem nem érdekel. A lányommal mi lesz? Ez fontos. Ha majd mégis döntenie kell, s őt ott fogja hagyni a gyerekei miatt? A kényelme miatt? A rohadt önzése miatt? Ne hallgasson, a hétszentségit! Nem megölni jöttem, hanem segítségért. Nem különös? Könyörögni fogok magának, mert a lányomat vissza akarom kapni, olyannak, amilyen most, nem egy roncsot, egy kurvát... nem... egy hullát... beszéljen!
TANÁR	Igaza van... nem segíthetek.
APA	Akkor mire volt jó ez az egész fene nagy nyilvánosság? Árulja már el nekem! Mire? Nem tudták volna titokban csinálni, ha már tényleg nem bírták ki egymás nélkül?
TANÁR	Kellett. A lánya akarta így.
APA	Mert még tapasztalatlan kis hülye.
TANÁR	Ellenkezőleg. Felnőtt és tiszta. Morálisan valamennyiünk fölött áll. Ő nem akart lopni, bujkálni, birtokolni akart, és fölmutatni a szabadságát. Ő mert választani.
APA	Hülyeség. Imponál neki, hogy egy tanárral jár. Meg akarja mutatni a többieknek, hogy milyen szörnyen emancipált. Hogy maga is a lába elé hever, ha akarja.
TANÁR	Uram, ha ezt hiszi, maga rosszul ismeri a lányát.
APA	Ezt kell hinnem, hogy tenni tudjak valamit.
TANÁR	Tenni? Mit akar tenni? Elárulná?
APA	Még nem tudom. El kell választanom magától.
TANÁR	Nem fog sikerülni.
APA	Miért nem? Ő mindenben hallgat rám.
TANÁR	Tudja, miért nem? Mert én nem akarom.
APA	Nem érti? Nem fogom hagyni, hogy tönkretegye a lányomat.
TANÁR	Én boldoggá teszem.
APA	Nekem nem számít, uram, és a vége ennek nem boldogság. Nézze, ha kell, tudok én másként is beszélni... ha szép szóval nem tudnánk megegyezni...
TANÁR	Nem érdekel a fenyegetése. De azt hiszem, ezt maga nagyon pontosan tudja.
APA	Persze, hogy tudom. Csak azt nem tudom, mit csináljak.
TANÁR	Azt amit én. Várjon.
APA	Mire várjak?
TANÁR	Nem tudom. Várni kell. Túlélni, belehalni, mit tudom én. Hagyni kell, hogy a dolgok történjenek velünk. Azok a dolgok, amelyek velünk akarnak megtörténni.
APA	Én a maga helyében nem filozofálgatnék ilyenkor.
TANÁR	Én a maga helyében nem ordítoznék ilyenkor. Vegye már tudomásul végre, egy cipőben járunk mi ketten. Már nekem se a saját életem a fontos. Számunkra ugyanaz a tét, öregem, a tét ugyanaz: Krisztina.

(emlék)
(Szünet, zsibongás az iskola folyosóján)
TANÁR	Szentiványi! Várjon egy pillanatra, kérem.
LÁNY	Igen... tanár úr.
TANÁR	A többiek menjenek tovább. Na, menjenek, lányok... mindjárt engedem Krisztinát is...
LÁNY	Jé, a tanár úr tudja a nevemet! Mi azt hittük, csak a vezetéknevünket hajlandó... vagy még azt sem...
TANÁR	Azt az idézetet, tudja, mire gondolok, a Bibliából vette?
LÁNY	Honnan máshonnan?
TANÁR	Úgy értsem, fogta a Bibliát és kikereste?
LÁNY	Jelentem, éppen így történt.
TANÁR	Maga Bibliát olvas?
LÁNY	Olykor-olykor, nincs ezen semmi csodálkozni való.
TANÁR	De ez a szöveg nem így van a Bibliában.
LÁNY	A Vizsolyiban így van. Onnan írtam ki magának. Tudja, az a facsimile. Karácsonyra kaptam ajándékba. Az apáméktól. Már egész folyamatosan tudom olvasni.
TANÁR	Miért olvassa egy ilyen fiatal lány a Vizsolyit?
LÁNY	Semmiért. Mert szeret olvasni. Mert sok szabadideje van.
TANÁR	Nincs barátja?
LÁNY	Nincs. Mondtam már, hogy magába vagyok szerelmes.
TANÁR	Ne tessék velem viccelni. Nagyon merész, de túlmegy egy határon, és én...
LÁNY	Én már túlmentem minden határon, tanár úr...
TANÁR	És mondja csak, mit jelent az a két aláhúzott szó?
LÁNY	Ja? Az, hogy hirdess engemet? Azt jelenti, vállalj el engemet. Érti? Hogy merj elvállalni, ne mondd azt, hogy gyerek vagyok, hogy ne félj majd elmondani a tanároknak sem, hogy én vagyok a szerelmed, a szeretőd, hogy viszontszeretsz engem, hogy mindenemet megkaptad, a testemet, a lelkemet... érti már, tanár úr?
TANÁR	Krisztina, tudja jól...
LÁNY	Tudom, családja van, tudom, hogy a tanárom, mindent tudok, de nem érdekel...
TANÁR	De én nem szeretem magát, Szentiványi...
LÁNY	Hazudsz... hazudsz... hazudsz...
TANÁR	Hogy beszél maga velem... Nem fél, hogy...
LÁNY	Nem félek. Csak attól, hogy mielőtt megkapnám, elveszítelek... magát.

(tanári, zajok)
FERI	Takács tanár úr! Lenne egy perced számomra?
TANÁR	Természetesen. Mondtam én valaha nemet neked, Ferikém?
FERI	Jó a humorod...
TANÁR	Mások szerint meg csapnivaló.
FERI	Nem ez a lényeg. Tudod, összeültünk tegnap... a munkaközösség... és megtárgyaltuk az ügyedet.
TANÁR	Az ügyemet?
FERI	Azt, pontosan azt. Na, rátérek a lényegre. Na, szóval... Összeültünk. S úgy döntöttünk, ezt a liezont azzal a negyedik ás kislánnyal...
TANÁR	Mi közötök nektek az én ügyeimhez?
FERI	Ez iskolai ügy, kérlek szépen. Nem csak rád tartozik. Mi van akkor, kérdezem én, ha ezzel te speciel precedenst teremtesz? Na ugye. Ha hagynánk. Teszem azt, ezentúl minden tanár nekifog azzal a diákjával, amelyik megtetszik neki... szóval, hogy is mondjam, hogy ne sértselek meg, üzekedni, na, izé, kamatyolni, kefélni... na, érted már?
TANÁR	Értem, és nagyon ócskák vagytok... pfuj...!
FERI	Arról beszélhetnénk, kérlek, hogy ki az ócska. Még barátilag tájékoztatnálak, arról is beszélgettünk, mi van akkor, ha hagyjuk ezt a kapcsolatot...
TANÁR	Hogy hagyjátok... mármint, ti hagyjátok...
FERI	Ne add a naivat, Takács! Már régen közbeléphettünk volna. Ha akarunk, de... ejnye, ne szakíts félbe folyton! Szóval, azt is fontolóra vettük, akkor mi történik, ha megunod ezt a kislányt, ugye, s akkor megszakítod vele a kapcsolatot. Dobod, magyarul. S utána meglátsz egy másikat, aki ugyanolyan fiatal, kedves, kívánatos, majd egy harmadikat, negyediket...
TANÁR	Kikérem magamnak ezt a mocskosságot!
FERI	Te semmit sem kérhetsz ki magadnak! Azt hiszed, az iskola kupleráj, ahol a kurvák között válogathatsz magadnak, ha rád tör a kangörcs? Hát nem. Ezt mi nem fogjuk megengedni. Én már rég kidobtalak volna ebből az iskolából... az igazgató helyében rég rendőrökkel vitettelek volna el... ne menj még sehova! El akarom mondani, hogyan határozott a munkaközösség az ügyedben...
TANÁR	Köpök rátok. Mondd el ennek a sok derék, nektek szurkoló kollégának, hogyan akartok megszégyeníteni, kinyírni - mesélj csak, de nekem hányingerem van tőled...
FERI	Rohadt strici!
TANÁR	Nem nyúlok hozzád, de megjegyeztelek, magamnak. Erről még beszélünk.
FERI	Fogom remélni...
TANÁR	Hülye analfabéta!

LÁNY	Analfabéta. Nem is rossz. Az álszent disznója! Azt hiszi, nem látjuk, hogy bámul be a szoknyánk alá, a lábunk közé! Fogadjunk, hogy kurvák után koslat éjjelente a Rákóczi téren!
TANÁR	Hagyd ezt. Nem szeretem, amikor a kollégáimról így beszélsz.
LÁNY	Még véded?
TANÁR	Nem védem. De az én méltóságom is... szóval, hagyd a fenébe.
LÁNY	Nem állt ki senki melletted?
TANÁR	Nem. De nincs jelentősége. Nem is fordulnak igazán ellenem.
LÁNY	Lehet, hogy megszokják?
TANÁR	Ne reménykedj! Ezek soha.
LÁNY	Nőtt a mellem szerda óta?
TANÁR	Nőtt, bizony, hogy nőtt. Várj csak, megmérem, igen, látod, már alig fér bele a két tenyerembe... de lehet, a tenyerem ment össze...
LÁNY	Disznó. Bosszúból ma nem engedlek magamba...
TANÁR	Nem? Szóval nem, te kis bestia! Rajta, lássuk, ki az erősebb! Küzdjél meg a szüzességedért! Na, ki az erősebb? Na...
LÁNY	Jaj.... te vagy... az erősebb... hála Istennek!

KAPOSI	Na, Szentiványi?
LÁNY	Nem tudom, tanár úr.
KAPOSI	Miért nem tudja, Szentiványi?
LÁNY	Nem volt időm tegnap átnézni az anyagot.
KAPOSI	Nem volt ideje. Milyen érdekes. Mivel töltötte a délutánját?
LÁNY	Magánügy, tanár úr.
KAPOSI	Értem. Hát akkor kap egy egyest, Szentiványi.
LÁNY	De én... én most nem feleltem... csak fel tetszett szólítani...
KAPOSI	Azt én döntöm el, hogy ki mikor felel. Maga most felelt.
LÁNY	Nézőpont kérdése.
KAPOSI	Tessék? Mondott talán valamit?
LÁNY	Azt mondtam, hogy ez szemétség.
KAPOSI	Micsoda? Szemtelen taknyos! Nyilván összetévesztett a Takács tanár úrral! (Röhögés.)
LÁNY	Ne reménykedjék! Soha nem téveszteném össze a Takács tanár úrral. Még sötétben sem.
DIÁK	(suttog) Ott főleg nem...
KAPOSI	Hallották? Hallották, mit mondott? Ki fogom rúgatni az iskolából, Szentiványi.
LÁNY	Ahogy gondolja. Tessék csak...
KAPOSI	Mi van?
LÁNY	Itt nincs levegő... a teremben... itt nincs... rosszul vagyok... szeretnék kimenni a levegőre...
DIÁKOK	Biztosan terhes... milyen sápadt... úristen, a Szentiványi... szegény...
KAPOSI	Monori, kísérje ki Szentiványit! Szaporán, szeretném folytatni az órát. A többiek figyelnek, igen?

LÁNY	Ugye megvédesz?
TANÁR	Hogyan védjelek meg?
LÁNY	Megmondod annak az állatnak, hogy szálljon le rólam.
TANÁR	Nem avatkozhatom bele, értsd már meg! Minek kell neked is folyton szájalnod!
LÁNY	Ő célozgatott. Mi köze hozzá, mit csináltam tegnap délután. Egyébként, ha emlékeznél, veled voltam.
TANÁR	Lehet, hogy figyelnek bennünket?
LÁNY	Le vannak szarva.
TANÁR	Rendben van. De én kezdem unni már.
LÁNY	Engem is unsz, mi?
TANÁR	Bolondka. Őket kezdem unni.
LÁNY	Szóval, szólsz, hogy ne szemétkedjék velem a Kaposi?
TANÁR	Szólok. Egyébként, holnap én is feleltetni foglak.
LÁNY	Miért mondod meg előre? Ez nem tisztességes.
TANÁR	Nem baj. Sőt, még azt is megmondom, József Attila utolsó korszakából foglak kérdezni.
LÁNY	Én meg nem fogok válaszolni. Így nem fair a többiekkel szemben.
TANÁR	Hagyd ezt most! Te, tényleg nem vagy terhes?
LÁNY	Remélem... nem tudom... nem tudom, tényleg...
TANÁR	Szóval, szólni fogsz, ha igen?
LÁNY	Nem tudom... bújj már ide mellém, mert megfagyok!
TANÁR	Megvédelek... ha tudlak... megvédelek...

(tanári, zajok)
TANÁR	És akkor azt mondja nekem, ő már elsős korában olvasta az Ulyssest. Hát nem fantasztikus? Irtó tehetséges srác, öregem... bocsáss meg... Kaposi kolléga! Egy pillanatra!
KAPOSI	Tessék! Parancsolj velem. Gyere, keresünk egy nyugodt kis zugot ebben a bolondok házában...
TANÁR	Itt is jó lesz.
KAPOSI	Akkor itt. Parancsolj.
TANÁR	Kérlek, hagyd békén Szentiványit! Csak erre szeretnélek...
KAPOSI	Tessék? Félek, ezt nem értem.
TANÁR	Érted te nagyon jól. Mindent elmesélt.
KAPOSI	Elmesélte? Neked? Hol mesélte el? Hol? Az ágyban?
TANÁR	Nem tartozik rád.
KAPOSI	S az mennyiben tartozik rád, ami az óráimon történik?
TANÁR	Ha célozgatsz rám... a kapcsolatunkra... ha nevetségessé próbálsz tenni bennünket...
KAPOSI	Nézd, Takács! Szeretném, ha egyszer s mindenkorra világos lenne számodra, Szentiványi az órámon diák és nem a te szeretőd. Csak egy káposztafej a többiek között. Tehát ne szemtelenkedjen velem, ne éljen vissza a...
TANÁR	Te élsz vissza azzal, hogy...
KAPOSI	Mivel élek vissza? Jó lenne, ha megmagyaráznád...
TANÁR	Tudod te azt, Kaposi, nagyon is tudod. Csak azt szeretném, ha nem lennél ennyire aljas.

TANÁR	Akkor most nézzük csak... József Attila utolsó költői korszakáról... ki fog nekünk beszélni... na, ki is legyen az... mondjuk, Szentiványi Krisztina... Itt van?
LÁNY	Itt vagyok, tanár úr.
TANÁR	Készült?
DIÁK	(súgva) Biztosan felkészítette.
LÁNY	Készültem.
TANÁR	Akkor kezdje el... kisasszony, elkezdené végre...
DIÁK	(súgva) Ez begolyózott... Nem fog semmit mondani neki...
DIÁK	(súgva) Szerelem, szerelem...
DIÁK	(súgva) Krisztina, csak nem szakítottatok, hogy feleltet...
TANÁR	Valami baj van, Szentiványi?
LÁNY	Semmi baj, tanár úr.
TANÁR	Rosszul van?
LÁNY	Nem. Kitűnően érzem magamat.
TANÁR	Akkor miért nem beszél... rendben van, értem... akkor kénytelen vagyok elégtelent adni magának...
LÁNY	Természetesen, tanár úr. És köszönöm.
DIÁK	(súgva) Beírta ez a szemét...
DIÁK	(súgva) Szegény Szentiványi! Ez a Takács meghülyült...
DIÁK	(súgva) Na, ezek se dugnak ma délután...
TANÁR	Üljön le, Szentiványi Krisztina. Maguk pedig nyissák ki a könyveiket...

(emlék)
TANÁR	Szentiványi! Tanítás után várjon meg.
LÁNY	Miért, tanár úr?
TANÁR	Majd megtudja.
LÁNY	Csak... csak nem... elvisz valahova?
TANÁR	Elviszem, Szentiványi. Valahova elviszem.
LÁNY	S a pohár vizet... azt is megkapom?
TANÁR	Nem tudom... félek magától.
LÁNY	Ne féljen. Gyáván nem lehet szeretni.
TANÁR	Csak tudnám, hogy mitől ilyen szörnyen magabiztos!
LÁNY	Mert éjjel-nappal szuggerálom... és fel fogom őrölni az akaratának az utolsó morzsáit is...
TANÁR	És akkor? Akkor mi lesz?
LÁNY	Nem fogok szomjazni többé... ugye?

IGAZGATÓ	Üljön le, kisasszony! Gondolom, tudja, miért hivattam?
LÁNY	Nem tudom.
IGAZGATÓ	Nem tudja. Jó így is. Ez esetben kénytelen leszek megmagyarázni.
LÁNY	Feszülten figyelek.
IGAZGATÓ	Irritáló a stílusa. Mondták már?
LÁNY	Nem nagyon mondhatták. Nem mindenkivel vagyok ilyen.
IGAZGATÓ	Hm. Gondolom, engem utál.
LÁNY	Nagyon utálom magát.
IGAZGATÓ	Jó, ezt tisztáztuk. Én sajnos nem utálhatom viszont, egy iskolaigazgató ekkora fényűzést nem engedhet meg magának.
LÁNY	Én felhatalmazom rá.
IGAZGATÓ	Maga felhatalmaz? Ne hozzon ki a sodromból! Maga engem nem hatalmazhat fel semmire. Megértette?
LÁNY	Megértettem. Nem hatalmazom fel semmire.
IGAZGATÓ	Hagyja abba a bohóckodást, Szentiványi! Nem is sejti, milyen nagy bajban van...
LÁNY	Nem sejtem, de attól tartok, el fogja mondani.
IGAZGATÓ	Mindent tudok.
LÁNY	Ez nagyszerű. Akkor csak azt nem értem, én miért vagyok itt.
IGAZGATÓ	Most aztán elég, maga kis szemtelen... fogja be a pofáját...
LÁNY	Miket meg nem enged magának!
IGAZGATÓ	Tudja, kivel beszél... kit utasítgat rendre, maga... maga....
LÁNY	Kis ringyó. Mondja csak ki nyugodtan. Legalább ennyi bátorsága legyen.
IGAZGATÓ	Azt mondtam, maradjon csendben, csak akkor beszéljen, ha kérdezem. Értettük?
LÁNY	Értettük.
IGAZGATÓ	Viszonya van Takács tanár úrral... na, mi van, miért nem válaszol?
LÁNY	Mert nem kérdezett. Azt mondta, csak kérdésre válaszoljak.
IGAZGATÓ	Tudja mi maga? Egy felfújt kis hólyag. Elcsavarja egy tanárja, egy családos ember fejét, azután meg úgy viselkedik, mintha maga körül forogna a világ. Vegye már tudomásul, hogy csak egy tanuló a sok közül, nem különb, nem más... tudomásul vette?
LÁNY	Igen.
IGAZGATÓ	Befejezik a kapcsolatukat.
LÁNY	Nem!
IGAZGATÓ	Fogja be a pofáját! Befejezik, vagy mindkettejüket elvitetem. Takácsot a börtönbe, magát javítóintézetbe.
LÁNY	Ehhez nincs joga.
IGAZGATÓ	Hogy mihez van jogom és mihez nincs, azt én jobban tudom. Magának itt egyedül kötelességei vannak.
LÁNY	Ezeknek eleget is teszek.
IGAZGATÓ	Eleget? Ezzel a viselkedéssel?
LÁNY	Ezzel. Tudja, igazgató úr, Takács tanár úr mellett valamit visszakaptam abból, amit maguknak már majdnem sikerült elvenniük tőlem. A méltóságomat. Hogyha követelnek tőlem, én is követelhetek. Akár öntől is, például, hogy beszéljen tisztességes hangon velem.
IGAZGATÓ	Azt ki kell érdemelni.
LÁNY	És maga mivel érdemelte ki? Azzal, hogy kinevezték az iskola élére? Azt a mi tekintetünkben kellene meglátnia, hogy kicsoda. De a mi tekintetünkben nincs senki, ha magára nézünk. Ismeri a Gogol-mondást, ugye: ne a tükröt szidjad, ha a képed ferde.
IGAZGATÓ	Nem hiszek a fülemnek. Ezt, ugye, Takácstól tanulta? Honnan veszi a bátorságot, hogy folyamatosan kioktasson?
LÁNY	Amiről beszélni óhajt velem, abban egyenrangú partnerek vagyunk. Takács tanár úr szeretője vagyok, igen, Szentiványi Krisztinának hívnak és nő vagyok. Az ő tanítványa, és hivatalosan véve az ön diákja a negyedik a osztályból.
IGAZGATÓ	Az apja mit szólt ehhez?
LÁNY	Megértette, ha nem is értett vele egyet.
IGAZGATÓ	Csodálkozom. Nagyon, nagyon csodálkozom.
LÁNY	Én nem, ő ilyen. Ő nem tanár, ő csak ember... egy ember... emberke...
IGAZGATÓ	Akkor most szépen kisétál innen, megértette? Mocskolódik, amikor a sárban hentereg nap mint nap... megtáncoltatom magukat... elbocsátom Takács tanár urat... magát pedig eltávolítom az iskolából...
LÁNY	Tegye meg, gonosz, szürke kis vénember!
IGAZGATÓ	Ki innen!

(emlék)
(városliget, madárhangok, avarzörej)
LÁNY	Mégis meg mert hívni?
TANÁR	Nem szabadna pedig... tartoztam...
LÁNY	Köszönöm. Életem legboldogabb születésnapja.
TANÁR	Mitől az?
LÁNY	Mert azzal tölthetem az egész délutánt, akit szeretek.
TANÁR	Hagyja ezt, Krisztina! Merre menjünk?
LÁNY	Menjünk Zebegénybe!
TANÁR	Zebegénybe? Miért éppen Zebegénybe?
LÁNY	Ott akarok a szeretője lenni.
TANÁR	Hol? Zebegényben? De Zebegényben hol?
LÁNY	Van ott egy erdő a könyvtár fölött. Úgy terveztem, hogy ott, a fűben... a csendben... ugye, elvisz, elvisz most...
TANÁR	Sok fiúval jártál már ott előttem?
LÁNY	Soha senkivel. Mindig csak magam. S szeretném, ha tudná, nekem még nem volt dolgom senkivel.
TANÁR	Senkivel? Miért nem?
LÁNY	Mert téged vártalak. S többé ne legyél féltékeny rám.

DIÁKOK	Nézzétek ezt a hirdetést! KURVA SZENTIVÁNYI, KURVAPECÉR TAKÁCS... jó mi? Tépd le azt a mocskot azonnal... miért, te talán nem dugnád meg a kis Szentiványit... menj a... okádék vagy... biztos az a fasz diri íratta ki... ott egy másik is... A HÍMRINGYÓ...
TANÁR	Mi van itt? Mit dugott a háta mögé? Adja ide!
DIÁK	Ne... nem szeretném.
TANÁR	Azt mondtam, adja ide!
DIÁK	Higgye el, tanár úr...
TANÁR	Kérem!
DIÁK	Rendben... tessék, az öné.
TANÁR	Maga írta?
DIÁK	Isten ments...
TANÁR	Maguk közül írta valaki?
DIÁKOK	Nem... dehogy... hogy képzeli... Európában ilyet...
TANÁR	Akkor miért vették le? Tűzzék csak vissza oda, ahol volt!
DIÁKOK	Na ne... nem gondolja komolyan... Miért?
TANÁR	Mondtam, tegyék csak vissza! Aki kitetette, majd leveteti, ha elérte a kellő hatást.

TANÁR	Krisztina... mi baj, Krisztina?
LÁNY	Szeretsz még?
TANÁR	Szeretlek. Ha nem szeretnélek...
LÁNY	Tudom, már nem lennél itt. Hallottam eleget. De gondold végig az egészet újra. Valóban szeretsz még?
TANÁR	Valóban szeretlek. Csak egyre nehezebb...
LÁNY	Nem csak a testemet?
TANÁR	Nem csak a testedet.
LÁNY	Most még megszabadulhatnál tőlem...
TANÁR	Beszéljünk másról.
LÁNY	Sohasem beszélsz az álmaidról.
TANÁR	Mert nem szoktam álmodni.
LÁNY	Velem sem?
TANÁR	De, veled igen.
LÁNY	Régen beszéltél a testemről.
TANÁR	Tudod jól...
LÁNY	Tudom, mit...
TANÁR	Nagyon szép vagy.
LÁNY	Folyton hallani szeretném... Olyan régen becéztél... nem figyelsz rám...
TANÁR	Fáradt vagyok.
LÁNY	Holnap rúgnak ki?
TANÁR	Talán van még egy hetem hátra...
LÁNY	Elmehetsz máshová tanítani...
TANÁR	Nem hiszem. Sehová sem vesznek fel. Nem vehetnek fel.
LÁNY	És engem? Engem mikor fognak kirúgni?
TANÁR	Téged nem rúgnak ki.
LÁNY	Ez a te feltételed volt?
TANÁR	Nem. Az igazgató volt rendes.
LÁNY	Az egy szemét.
TANÁR	Nem. Ő csak azt tette, amit tennie kellett. Korrekt volt - a maga módján. Megpróbálta eltusolni, de nem sikerült. Lépnie kellett. Lépett hát. Így.
LÁNY	De valamilyen feltétele csak volt... neki is...
TANÁR	Igen. Nem találkozhatunk többé.
LÁNY	Akkor majd találkozunk titokban...
TANÁR	Titokban nem. Titokban most már én nem akarom... ugye megértesz...
LÁNY	Persze, tanár. Akkor... ma utoljára?
TANÁR	Akkor... ma örökre.
LÁNY	De az előbb még egészen mást...
TANÁR	Lehet, mostanra gyávultam el.
LÁNY	Rendben. Majd ne haragudj rám... ha tudsz nem haragudni... majd... most még szabad... érted nyúlnom... te drága... drága tanár...

FELESÉG	Nincs több itthon. Megittál mindent. Istenem, mint a szivacs!
TANÁR	Akkor eredj le, és hozzál! Hallod? Hallod! Hozzál!
FELESÉG	Nem vagy még elég részeg?
TANÁR	Nem. Addig akarok inni, amíg ki nem nyír a pia. Költséges halál lesz, de én megadom a módját.
FELESÉG	Szerencsétlen. Még jó, hogy a gyerekek nem látnak így.
TANÁR	Csak hadd lássanak. Lássák, mi lett belőlem. Egy dög vagyok. Élve rohadok szét...
FELESÉG	Feküdj le, hallod?
TANÁR	Nem fekszem. Elmegyek valahová... inni...
FELESÉG	Ne... ne... inkább adok... van még pálinka...
TANÁR	Akarom... azonnal...
FELESÉG	Mennél inkább vissza...
TANÁR	Hova vissza? A kocsmába?
FELESÉG	Nem. Ahhoz a lányhoz. Nem tudom nézni tovább, amit művelsz magaddal. Nem vagyok hajlandó segédkezni ahhoz, hogy kinyírd magadat.
TANÁR	Nem is kell a segítséged.
FELESÉG	Menj hozzá, könyörgöm, eredj már!
TANÁR	Hozzá nem lehet...
FELESÉG	Akkor valahová... mindegy... nem lehet veled megmaradni egy lakásban.
TANÁR	Nem? Gyere ide! Kérlek!
FELESÉG	Igen... ne, ezt ne csináld... hallod, hogy ne... Tudom, hogy nem nekem szól... kérlek... engedj el, azonnal engedj el... részeg disznó...
TANÁR	Dögöljetek meg mind a ketten!

(osztályterem, zsibongás, elhal)
TANÁR	Üljenek le. Hiányzók? Hetes!
HETES	Tanár úrnak...
TANÁR	Nem kell! Hiányzók?
HETES	Hiányzik Szentiványi Krisztina.
TANÁR	Szentiványi... Krisztina... hiányzik... mi van vele?
HETES	A tanár úr nem tudja? Tényleg nem tud semmiről?

(emlék)
(erdő, csönd, madarak)
LÁNY	Látod, most a lábujjam hegyével meg tudnám érinteni az eget. Kicsit megbillenteném a Napot - feléd. Mi lenne? Összegabalyodnának lent az árnyak... miért hallgatsz? Nem érdekel, amit mondok?
TANÁR	Szégyellem magamat.
LÁNY	Én meg büszke vagyok rád. Érted? Büszke. Ekkora boldogságot elképzelni se tudtam volna... hazudok, mert elképzeltem... csak ilyet képzeltem el... gyönyörű volt... majd meghaltam, úgy fájt.... úgy volt gyönyörű...
TANÁR	Ezt nem szabad soha többé... Megértetted?
LÁNY	De, de, de. Csak ezt szabad. Megtanulok ölelni, tanár, hamar megtanulok, majd meglátod, milyen ügyes leszek! Taníts meg engem... tégy igazi nővé... tégy engem, mint egy pecsétet az te szívedre - emlékszel? Emlékszel a folytatásra? Az te társaidnak, kik az te szódra figyelnek, hirdess engemet. Tanár, hirdess engemet! Legszívesebben le se törölném a vért a combomról... tanár... mindenki lássa meg, tudja meg... nem szégyellném... tudjon meg téged a világ!
TANÁR	Nem szabad. Tönkre foglak tenni, meglátod... egymást tesszük tönkre... Megölnek bennünket, Krisztina, megölnek, ha megtudják.
LÁNY	Meg fogják tudni. Akarom! És engem csak te ölhetsz meg. Ha már nem szerethetlek tovább...

IGAZGATÓ	Látja már, mit csinált? Eszelős. Most járjon a pofája! Most! Rajta! Ezt akarta? Megölni? Hogy fog az emberek szemébe nézni? Hogy fog a diákjai szemébe nézni? Ki mer még menni az utcára? Ujjal mutogatnak magára, hogy gyilkos!
TANÁR	Ne ordítson. Fölmondtam, nem?
IGAZGATÓ	Fölmondott? Kirúgtam. Kivágtam, mint a taknyot.
TANÁR	Több méltóságot, uram! Többet.
IGAZGATÓ	Méltóság! Takarodjon, mert a pedellussal penderíttetem ki innen.
TANÁR	Jegyezzen meg valamit. Ha a lánynak egyetlen haja szála meggörbül, megölöm magát.
IGAZGATÓ	Még nem döntöttem a sorsáról. Nem döntöttünk. Ha egyáltalán valaha is fölépül. Kicsit túlzásba viszi a dolgokat ez a lány, nem gondolja, Takács? Előbb a maga szeretője, azután öngyilkossági kísérlet... Én meg tapsoljak ehhez... azután a fél iskola a tanárok lepedőjén, a másik fele meg a kórházban, s még jó, ha nem a hullaházban... hát menjen a fenébe innen, amíg nem késő, barátocskám.
TANÁR	Maga tényleg így gondolkodik rólunk?
IGAZGATÓ	Nem így gondolkodom. De így kell gondolkodnom. Legyen ennyi elég magának.
TANÁR	Sajnálom, hogy nem dolgozhatom itt tovább. Szerettem...
IGAZGATÓ	Én is sajnálom. Azt is, hogy mi ketten sohasem tudtunk szó érteni. És örülök, hogy sohasem tegeződtünk.

FELESÉG	Hallottam.
TANÁR	Akkor jó. Ne adj ma innom, és ne engedj el itthonról, még ha... mindegy. Vigyázz rám!
FELESÉG	Feküdj le... adok valami altatót... voltál bent nála?
TANÁR	Nem... nem tudom.
FELESÉG	Felhívtad a kórházat?
TANÁR	Nem... nem tudom.
FELESÉG	Én felhívtam.
TANÁR	Él még?
FELESÉG	Él. De válságos... igyál inkább...
TANÁR	Nem... (Telefoncsörgés.) Hagyd, fölveszem. Halló! Takács...
FÉRFIHANG	Jól figyelj, te szemét! Ha a lány meghal, kiirtunk a kölykeiddel együtt. Megjegyezted? Te rohadt strici...
TANÁR	Gyertek, nem fogok elbújni előletek... Ez már a hetedik volt...
FELESÉG	Ki volt az?
TANÁR	Nem tudom. De elkezdődött a hajsza.
FELESÉG	Feküdj le, könyörgöm! Itt a pálinka, itt az altató. Kérlek, feküdj már le!
TANÁR	Idefekszel mellém?
FELESÉG	Igen. Odafekszem, ha akarod.
TANÁR	Na, ne sírj már! (Telefoncsörgés.) Maradj!
FELESÉG	Nem. Ezt most én veszem fel. Halló! Takács...
FÉRFIHANG II.	A tanár urat keresem...
FELESÉG	A felesége vagyok. Átadhatok neki valamilyen üzenetet?
FÉRFIHANG II.	Mondd meg annak a mocsoknak, hogy meg fog dögleni... téged meg szétbaszunk... a kölykeiteket meg fölakasztjuk, mint a kutyákat, egymás mellé az eresz alá...
FELESÉG	Aljasok! Aljas, gyáva gazemberek... férgek... Kihúzzam a telefont?
TANÁR	Ne! Legalább megtudjuk... ha... történik valami... vele...

(iskolabejárat, kiszűrődő zsibongás)
TANÁR	Szervusz. Te vagy az ügyeletes?
KOLLÉGA	Jó napot kívánok. Keres valakit?
TANÁR	Nem ismersz meg?
KOLLÉGA	De, megismerem.
TANÁR	Értem. Bemennék... ha félreállnál...
KOLLÉGA	Utasításunk van arra, hogy ne engedjük be.
TANÁR	Szeretném kihívatni...
KOLLÉGA	Diákot nem zavarhatunk tanítás alatt.
TANÁR	Jó. Szervusz.
KOLLÉGA	Viszontlátásra, tanár úr.

(emlék)
LÁNY	Sohasem beszélsz a gyerekeidről.
TANÁR	Azt gondoltam, zavarna...
LÁNY	Ellenkezőleg. Hiszen ők hozzád tartoznak. Van fényképed róluk?
TANÁR	Nincs. Nem hordok magammal.
LÁNY	Hasonlítanak rád?
TANÁR	Hát persze. Főleg Péter, a nagyobbik.
LÁNY	Ő hány éves?
TANÁR	Tizenhárom.
LÁNY	Lassan kész férfi. Nem?
TANÁR	Csak négy évvel fiatalabb nálad. Nem komikus?
LÁNY	Inkább nagyon szép. Azt hiszem. Apuka.... vénember... tanár... egyszer majd én is szeretnék tőled egy gyereket... ilyen icikét-picikét... csak hasonlítson rád, nagyon...

TANÁR	Halló! Gimnázium?
NŐI HANG	Gimnázium. Tessék.
TANÁR	Nagy Ferenc vagyok. Szentiványi Krisztinát keresem.
NŐI HANG	Milyen ügyben?
TANÁR	A nagybátyja vagyok. Az édesapjától hozok...
NŐI HANG	Sajnos, kedves tanár úr, utasítást kaptunk arra, hogy nem hívhatjuk telefonhoz a kislányt - ha maga keresi...
TANÁR	Tessék? Kérem, itt valami.... azt hiszem, valami félreértés...
NŐI HANG	Hagyja ezt, tanár úr! Nézze, én a magam részéről sajnálom... megértem valahol.... de erről jobb, ha most nem beszélünk többet...

(emlék)
LÁNY	Még soha nem voltam szobán...
TANÁR	Miket beszélsz? Ez nem szobázás, te szamár. A barátom lakása.
LÁNY	Hozzád soha nem mehetünk?
TANÁR	Nem.
LÁNY	Félsz, hogy váratlanul hazajönnek?
TANÁR	Nem... nem hiszem... de oda ne!
LÁNY	Csinos kis szoba. Kicsit koszos. Nézd csak! Csillagtérkép! És egy lepkét tűzött valaki az Orionra. Te, lehet, ez a lepke én vagyok?
TANÁR	Nem, te oda repülsz, ahová akarsz.
LÁNY	Nem akarok sehová sem repülni. Azt akarom, szögezz föl a csillagtérképedre. Örökre.
TANÁR	Nem tudom, miket beszélsz.
LÁNY	Fordulj ide! Láttál már ilyen szép melleket?

(utcazajok, az iskola környéke)
LÁNY	Rendben van. Ha kidolgoztam, megcseréljük.
BARÁTNŐ	Én pedig kidolgozom cserébe a Nagy Francia Forradalmat.
LÁNY	Oké. Megbeszéltük. Éhes vagyok. Gyere, veszünk hamburgert.
BARÁTNŐ	Te! Oda nézz! A Takács!
LÁNY	Hol? Nem látom...
BARÁTNŐ	Jön. Felénk indul. Azt hiszem, téged várt...
LÁNY	Jaj, istenkém...
TANÁR	Krisztina...
LÁNY	Tanár úr... megijesztett... meglepett...
TANÁR	Krisztina... Krisztina...
LÁNY	Tessék, tanár úr!
TANÁR	Kisasszony, hagyna pár percet beszélgetni Szentiványival?
BARÁTNŐ	Hát persze. Krisztina, a koleszban várlak. Viszlát, tanár úr!
TANÁR	Krisztina... jól vagy?
LÁNY	Látja. Kutya bajom.
TANÁR	Aggódtam miattad... nagyon...
LÁNY	Mégse jött be hozzám a kórházba.
TANÁR	Nem. Haragszol?
LÁNY	Á, dehogy. Képzelje, terhes voltam... akkor...
TANÁR	Tessék?!
LÁNY	Terhes voltam. De elvették... a gyógyszerektől károsult volna a magzat is... na, csak nem... mi van, tanár úr... ne sírj már, az ég szerelmére, itt az utcán... gyere, beülünk valahová... egy kávéra... Apa! Apa, te hogy kerülsz ide...
APA	Én megmondtam magának... figyelmeztettem...
LÁNY	Apa ne... (Ütések zaja.) Ne, apa, ne, könyörgöm, apa, ne, megölitek...
APA	Megmondtam, hogy megöllek, te féreg... ne kíméljétek fiúk.... adjatok még neki! (Lihegés, sikoltozás, jajgatás.) Húzzátok be a kapualjba a dögöt...
LÁNY	Tanár... drága tanár...

FIÚK	Srácok! Nézzétek azt a fazont! Rendesen beszittyózott... Te, ez a hapsi tiszta vér... Uramisten, így összeverni valakit... Él ez egyáltalán... Hívjunk rendőrt! ... Gyerekek! Nem ismeritek fel? Ez a Takács... A kurva életbe, így széttrancsírozni egy embert! ... Figyeld, most kinyitotta a szemét... Él... Jó napot, tanár úr! ... Pihengetünk...?

- & -