Sárkányrend "az álnok ellenség és az ősi sárkány követőinek: mind a pogány hadaknak, mind a szakadároknak és az egy igaz hit, Krisztus keresztje és országaink veszedelmére törő más nemzeteknek kipusztítására" alakult. Voltaképpen, hogy a leányági öröklést biztosítsa. Az alapítólevél szerint "Úrnak dicsőséges harcosa, Szent György vértanú magát Istennek ajánlva, a reátörő sárkányt megtámadta, és lándzsájával hadakozva, megsebesítvén, földre terítette és életét vette. És Szent Margit szűz és vértanú, kit Krisztus nevéért, mint maguk Jézus Krisztus ellenségei följegyezték, a sárkány a szájával nyelt el, a csodatevő kereszt segítségül hívásával és az abba helyezett bizalmával a kettévált sárkány gyomrából sértetlenül került ki." Baranyai Béla: Zsigmond király ún. Sárkány-rendje. Adalékok a magyar trónöröklési kérdés történetéhez. Századok 1926, 561, 681.