# Szeptember 14.

Szentkereszt felmagasztalása kultikus hátteréről, legendavilágáról, ikonográfiájáról a Szentkereszt feltalálása (máj. 3.) napjánál már megemlékeztünk. Itt csak a titulusokat soroljuk föl:

Esztergom: Bart (Bruty), Csitár (Stítáre). Dunakiliti (1910, azelőtt Mindenszentek), Galgóc (Hlohovec, kápolna), Gidrafa (Budmerice), Gósfalva (Kossolna) Hidaskürt (Mostová), Léva (Levice, kápolna), Merőce (Merašice), Nagykér (Kiarov), Nagylóc, Nagymagyar (Zlaté Ihlasy), Nagymaros, Nógrádszakál, Nyitrasárfő (Nitrianska Blatnica), Örsújfalu (Nová Štráž), Pereszlény (Preselány), Pozsony (klarisszák, kálvária), Sissó (Šišov), Stomfa (Štupava), Udvarnok (Dvorny na Zitavou, 1788), Üzbég, Vágszakály (Sokolovce), Vágkeresztúr (Dvorniky), Vágszentkereszt (Sväty Križ).

Besztercebánya: Barsszentkereszt (Sväty Križ, XIV. század), Jeszenye (Jasena), Kapás (Priekopa), Nagyszalatna (Slatina, középkor), Mostenic (Moštenica 1847), Újbánya (Regiomontum, Königsberg, Nová Bana, Kálvária 1826).

Nyitra: Jólak (Dobra), Liethava.

Rozsnyó: Litke (középkor), Gömörgergelyfalva (középkor), Dorogháza (1758), Nyust (1804), Remete (1820).

Szepes: Gerlachfalva (Gerlachov), Gombás (Hubová), Késmárk, Lucski (Lučky), Maluzsina (Malužina), Nagyborove (Velké Borové), Poprádremete (Mnišek), Relyó (Relov), Rózsahegy (Ružomberok), Szentkereszt (Sväty Križ), Szlanica (Slanica), Szmizsán (Smižany).

Eger: Nyírtass (1738), Erdőtelek (1752), Visonta (1756), Dorogháza (1758), Szendrő (1760), Szurdokpüspöki (1764), Keresztespüspöki (1769), Abádszalók (1774). Ároktő (1779), Újhuta (1801), Oros (1804), Szajla (1806), Nádudvar (1819), Szíhalom (1858), Nyírábrány (1867), Pusztataksony (1875), Jászjákóhalma (1884), Ózd (1893, Jászszentandrás (1903), Akolhát (1908), Berente (1911), Jánosi (1926), Csatakszög (1933), Balajt (1938), Nádújfalu, Nagyvarsány.

Kassa: Magyarizsép (Nížny Zipov, 1469), Uszfalva (Uzovce, középkor), Nyirjes (Brezov, 1652), Hazslin (Hažlin, 1752), Erdőmocsolya (Močidlany, 1760), Mislye (Myšlina, 1763), Rozgony (Rozhanovce, 1770), Buzita (1786), Csicsvaalja (Podčičva, XVIII. század), Bányavölgy (Duplin, 1861), Dobóruszka (Ruská), Pósaharc.

Szatmár: Csanálos (Urziceni, 1725), Alsóhomoród (1808), Beregszász (1846), Mezőterem (1859), Giglóc (Giglovce, 1923).

Veszprém: Akali, Aklipuszta, Alsópáhok, Balatoncsehi, Balatonkeresztúr, Balatonfőkajár, Berhida, Csertő, Csoma, Csombárd, Dáka, Kisapáti, Kopárpuszta (kápolna), Mezőlak, Miháld, Mike, Murakeresztúr, Nagyatád, Nagyganna, Teleki, Vonyarcvashegy.

Székesfehérvár: Mány (1787), Sárpentele (1800), Budakalász (1824), Ivánca (1907), Ráckeresztúr, Ráckeve (kápolna), Sárszentmihály, Tabajd, Tinnye (kápolna).

Győr: Barbacs, Farád (kápolna), Gór, Ikrény, Kísigmánd, Magyarkeresztúr, Micske (Strebersdorf), Pomogy (Pamhagen), Répceszemere (1822), Stodra (Stettera), Szikra (Siegraben), Tata, Ürgéd (Zeisslhof).

Szombathely: Cserföld, Gerse, Gérce, Magyarszecsőd, Nagynadra (Gross-Naring), Rábakeresztúr (Raab-Heiligenkreuz), Szécsisziget, Zalaerdőd, Petrikeresztúr.

Pécs: Siklósbodony (1754), Pécs (Rácváros, 1756), Kistapolca (1783), Baranyavár (1789), Hőgyész (1799), Mórágy (1816, kápolna), Németkér (1818), Kárász (1848, temetőkápolna), Erdősmecske (1856, Kálvária), Szilágy (1862), Monyoród (1876), Drávakeresztúr (1913), Sátorhely (1926).

Vác: Ányás (1859), Rákoskeresztúr (1874).

Kalocsa: Bojár (1761, kápolna), Bácsborsód (1781), Militics (1811), Szenttamás (Srbobran, 1815), Bácsalmás (1823), Pacsér (Pačir, 1824), Szabadka (1896), Akasztó (1914).

Csanád: Apáca (kápolna), Kisiratos (Dorobanţi), Lippa (Lipova, kápolna), Mercyfalva (Carani, 1788), Oravicabánya (Oraviţa), Pankota (kápolna), Temeshidegkút (Gutenbrunn), Temeskeresztes (Cheresteş), Tornya, Magyarbánhegyes (kápolna), Mokrin, Szeged (Móraváros).

Nagyvárad: Bodonospatok (Budoiu, 1831), Mezőkeresztes (1871), Kárásztelek (Carastelec), Orosháza, Doboz (1902).

Erdély: Bonchida (Bonţida), Csíkszereda, Haraly (Harale), Kápolnásfalu (Capalniţa), Kelementelke (Calimaneşti), Kézdivásárhely (Tirgul Secuese), Lemhény (Lemnia, kápolna), Nagyszeben (kápolna), Székelyfancsal (Fancel, kápolna), Torda (Turda), Tordatúr (Tur), Zabola (Zabala).

1776 pünkösd szombatján Csíksomlyón előadásra került a franciskánus Ferenczi Vitus magyar nyelvű misztériumjátéka, az Exaltatio Sanctae Crucis.*