# 35. KISTORONY

1327-ben villa Epponis, 1337-ben Epindorf, 1468-ban Neppendorf néven jelentkezik az okiratokban. (C. Suciu: Dicţionar istoric., Urkundenbuch I. 414.)

1327-ben plébániatemploma van, plébánosa Miklós egyben a szebeni kerület dékánja. (Documente. XIV. C., II. 235.) 1332-ben ugyanez a Miklós a pápai tizedjegyzék szerint 4 évre 44 régi banálist fizet. (Documente. XIV. C., III. 220.) 1351-ben Arnold (Documente. X. 71.), 1409-ben Miklós (Beke: Az erd. egyházmegye. 16., jegyz.; Urkundenbuch. III. 484.), 1750-ben pedig Gáspár a plébános. (Urkundenbuch. V. 299.)

A templom legalább egy évszázaddal régebbi, mint az első plébánosáról ismert adat; a XII. század első évtizedében épült román stílusú bazilika, toronnyal.

Eredetileg háromhajós, pilléres bazilikatemplom volt, kereszthajóval. Ebből megmaradt a szentélynégyszög, a félköríves apszis, a déli oldalhajó keleti része, melyben az apszis beleolvadt a vastag falba. (Komm mit. 1979. 151.)

A román kori templomot a törökök 1493-ban elpusztítják, és romjaiból csak közel egy évszázados építkezés tudta helyrehozni. 1548-ban állítják helyre a szentélyt, 1747-ben az eredeti négyzetes tornyot, a szentély és a hajó találkozásán álló négyzet fölött, de már keskenyebb alapon, így a keleti falát két új beépített pillér tartja. Megszüntették a háromhajós bazilikális beosztást: csak egy hajó csatlakozik a régi kereszthajóhoz, két boltmező szélességével meghosszabbítva.

A hajót és szentélyt 1759–1762 között boltozzák újra, a kereszthajó déli részét 1771-ben. 1782-ben az egykori északi oldalhajó alapjaira egy új épületrészt építenek. Helyreállítják a kőkerítés falait is. (Komm mit. 1979. 152.; Kemény–Gyimesy: Ev. templomok. 102, 112.; Gerevich: Román kori műeml. I. 43.; Szeghalmi, in: Az EME évkönyve. 148.; Kővári: Erdély régiségei. 273.)

Középkori tiszta katolikus lakói a reformáció idején lutheránusok lesznek, a templommal együtt. A XVIII. században anyaegyház, és e század elején is az. (Benkő J.: Transsilvania. II. 207.; Helységnévtár. 1913.)

Lutheránus templom