# {332.} KÁLMÁNCSEHI DOMOKOS (II).
1495–1501.

FEJÉRVÁRI PRÉPOSTSÁGA. – HAZAFISÁGA S MÜVÉSZET ÉS TUDOMÁNYSZERETETE. – KÜLÖNFÉLE KÖVETSÉGE S ORSZÁGOS HIVATALA. – JAVADALMAI, VÉGRE PÜSPÖKSÉGE. – VÁRADI MUNKÁSSÁGA. – SZENTLÁSZLÓ SIRJÁNAK KÁPTALANA. – A PÜSPÖKSÉG BÁNYÁI S THURZÓ JÁNOS. – DOMOKOS PÜSPÖK TÁVOZÁSA.

Már a Mátyás király korabeli történeti emlékekben gyakorta felmerül Domokos székesfejévári prépost, ki mint, ama kor nagy alakjainak tanitványa, majd társa, élénk részt vesz nemzetünk mind politikai, mind közmüvelődési törekvéseiben. Különösen a diplomatia terén tünék ki, hol eszélyessége, nemkülönben szerencsés külseje s megnyerő modora mintegy előkésziték a sikert számára,*„Dominicus Albensis antistes ... cum ... non modo prudentia et integritate, verum etiam venusta praesentia ac fausto proceri corporis aspectu nimium praestaret: magnifice saepe munus regio iussu [Mátyás király] legationis obivit et cum magno decore, laudeque peregit.” BONFIN: IV. 5. 631–2. ll. minélfogva Ulászló épen ugy, mint már Mátyás király több izben küldék követül a legbonyolultabb ügyekben is.

Farkas Bálint halálával Ulászló király apostoli joga e Domokos prépostot emelte Várad püspöki székébe.

Domokos nevével 1462-ben találkozunk először, de már ekkor meglett férfiu, a szepesi városok kiváltása végett küldött királyi biztosok egyike és székesfejérvári prépost, nem ugyan a királyaink {333.} koronázó- s temetőhelyéről nevezetes főegyházban, hanem egy másikban, mely Szent-Miklós tiszteletére a külvárosban állt.*A. D. 1462 ... ipsa Civitas Kesmark est redempta de manibus Bohemorum .: . per manus Magnificorum DD. videlicet Stephani de Zapolya ... et Reverendi D. Dominici Praepositi Ecclesiae Albensis extra muros Civitatis de iussu et mandato ... Mathiae ... . Regis ...” WAGNER K: Analacta Scepusii. lI. 106. l.

Szülőfölde mindenesetre a Dunántul, valószinüleg azon Kálmán-Cseh, (ma Kálmáncsa Somogymegyében) melytől nemzetsége mint talán birtokától nevét vette.*Kálmán Csehi 1288-ban még csak egyszerüen „Chehy” Segusd vármegyében s a Buzád nemzetség birtoka. WENZEL G: Árpádkori uj okmány-tár. IV. 312–3. ll. Horvát István jegyzetével. – Püspökünk családjának van-e összefüggése a Buzád nemzetséggel? adatok hiánya miatt nem láthatjuk.

De Domokos prépostnak tulajdonképeni hazája már Székesfejérvár, hol életének legjavát, közel négy évtizedet tölt, hova legközelebbi rokonát Jánost, testvérének fiát is áttelepiti, házat vevén számára, és ahol, ugylátszik sirját is keresi, mert a székesegyház éjszaki oldalán Szent-Anna tiszteletére kápolnát emeltetett s az ily kápolnák rendesen az alapitó temetőhelyéül épültek.*PAUER J: Historia Dioec. Alba-Regalensis. 67. s köv. ll. – Domokos prépost a házat, mely Szent-Péter-utczában állt, 440 magyar arany forintért vette „Joanni fratri suo patrueli” 1471-ben; de 1478-ban öcscse János „Circumspectus Joannes Kalmanchehy Concivis noster” a fejérvári birák előtt s a prépost engedelmével eladja ugyanannyiért. Magyar történelmi tár. VI. 233. s köv. lapok, hol Podhradszky J. az illető okleveleket Hevenesi Gábor gyüjteményéből közli, de ez oklevelek eredetiei megvannak: Budai orsz. levéltár kincst. oszt. N. R. 292. 23. 24. 25. – Ezen Jánoson kivül ismeretes rokonai: Szegedi István, ki 1486-ban a bécsi egyetemen tanul. (Fraknói V: Magyarországi tanárok s tanulók 81. l.] továbbá Cheh György deák [Georgius literatus Cheh] ki mint udvarbirája szerepel, SZEREDAY A: Series Episcoporum Transilvaniae. 179. 1. – Nem lehetetlen azonban, hogy azon Kalmanchehy Jakab, Illés, László [a következő század elején váradi prépost] kik 1478–1489. évek közt, tehát épen Domokos prépost korában a bécsi egyetemen tanultak; valamint Kalmanchehy Mihály 1503-ban Váradon szent-István-káptalanbeli kanonok is szintén rokonai valának s ő nevelteté őket. FRAKNÓI V: Magyarországi tanárok és tanulók a bécsi egyetemen a XIV. és XV. században. 77. 79. 84. ll.

Itt ez ős város falai között volt tanuja annyiszor nemzetünk országos örömeinek és gyászának. Itt látta a nagy Hunyady fiának {334.} fejébe kelni Szent-István koronáját, de itt látta ugyanannak koporsaját is, s a nemzet nagy halottja felett ő énekelte a gyászmisét.*E kegyeletes szolgálatáért János herczegtől egy drágaköves aranykeresztet nyert, mely egykoruak állitása szerént mesés összeget ért; „jőve az Domokos prépost ki – mondja Heltai krónikája Mátyás király temetése alkalmából – és a nagy oltár eleibe méne és a requiemes misét mondá. És az Hunyadi János herczeg offerálni méne az oltárhoz és offerála először egy merő arany keresztet, drága kövekkel rakottat, mely 45 ezer forint áru vala.” E kereszthez jelenleg egész mondakör füződik. – Lásd: SZILÁGYI S: János-Zsigmond aranykeresztje. Archaeologiai értesitő. 1879. évf. 385. s köv. ll. Innet indult annyiszor néha nagyon is távoli követségeire; de ha vész fenyegette a várost, helyén maradt és hiven osztozott annak balszerencséjében.*Midőn 1490-ben Miksa császár Székesfejérvárt ostromolta, hogyan menekül Domokos prépost saját és egyháza kincseivel egy magas toronyba, hol három napig lappang, s miután igy a várost bevevő ellenség első boszuját kikerülte, hogyan menti meg végre legalább életét, – kincseit, állomását elveszitve: lásd ISTVÁNFI M: Historia de rebus Ungaricis. [Köln.] 11. l.

Az országos ügyek vagy zavarok csillapultával itt csüng lelke nemzetünk kegyeletes hagyományain s itt emel oltárt. a müvészeteknek s tudományoknak is.

A fejérvári székesegyház első királyi halottjának Szent-Imrének emléket állit;*PRAY GY: Dissertationes hist, de SS. Salamone et Emerico. 78. l. préposti lakában pedig mint példányképe, vagy épen mestere: Vitéz János, összegyüjti korának legdiszesebb codexeit, melyeknek némelyikét épen annyi müvészettel, mint költséggel Olaszországban készitteti.*Könyvtárából eddigelé négy darab ismeretes. – Ezek egyikét Lambachban a Szent-Benedekrendüek könyvtárában, másikát Bécsben a Lichtenstein herczegeknél, a harmadikat a zágrábi székesegyház kincstárában s a negyediket ugyancsak a zágrábi érseki könyvtárban őrzik. Ezek között müvészeti szempontból legbecsesebb az első, mely zsolosma-könyv, ugynevezett breviarium. Kötése régi s igen kopott; veres selyemmel boritott fatábláiról a kapcsok már hiányzanak. 522 levélből áll; a levelek nagysága 11” 4”', szélessége lessége 8” 4”' s anyaga szép, fényes, finom hártya. Az egész kézirat szegletes, de szabatos gót betükkel. Kezdőbetüi felváltva aranyosak és kékek veres lombozattal. A legnagyobb ünnepeknél gyöngysorba foglalt vagy másképen diszitett körökben különbféle, az ünnepre vonatkozó, többnyire bibliai jelenetek rajzolvák. A kisebb ünnepeket fényes arany alapon szalagok futják körül. – Legdiszesebb benne a 406-ik lap, hol Szent-Domokosnak a megrendelő tulajdonos védszentjének ünnepe áll, a 308-ik levelen ugyanis finomul bekarczolva ezt olvassuk: „Dominici Prepositi Albensi”[s.] – Sok helyen előfordul benne a tulajdonos czimere is, melyet egy vizszintes vonal két részre oszt; a felső osztályban egy jobb felé tekintő ágaskodó oroszlán van féltestével, az alsóban kék mezőn hatágu arany csillag. Az oroszlán, egy helyet kivéve, mindig veres. A czimer felett fejér, drágaköves püspöksüveg emelkedik. A 428. s még inkább a 215-ik levelen a festő neve áll: „Opus. Francisci. De. Kastello. Ithallico. De. Mediolano.” ROMER F: Magyar Sion. VII. 50: és 124. ll. – Magyar Könyvszemle. 1876. évf. 169. s köv. ll. – ROMER F Archaeologiao közl. VIII. 142. l. – Hogy Domokos prépost összeköttetésben állt Vitéz János püspökkel; mutatja ez utóbbinak egy sajátkezü feljegyzése, mely egyik legujabban felfedezett könyvében találtatott. FRAKNÓI V: Vitéz János Livius-codexei. Magyar könyv-szemle. 1880, évf. 11. l.

{335.} Feltünő azonban, hogy sokoldalu képessége s lényeges szolgálatai mellett is*Szolgálatait, valamint viselt tisztségeit időrendben s a történeti forrásokat kimutatva, előadja PAUER J: Historia Dioecesis Alba-Regalensis: 72. s köv. ll.alig emelkedik egyházi pályáján. Rendkivüli költségeinek fedezéséről gondoskodnak ugyan a somogyvári, a szentmárton-hegyi, majd a szekszárdi apátságok reá ruházásával,*FUXHOFFER-CZINÁR: Monasteriologia I. 97. l. – FRAKNÓI V: A szegszárdi apátság története 27. 1. – Esztergomi országos levéltár: II. 7. 2. – 1483-ban IV. Sixtus pápa Domokos prépostot saját kérelmére s Mátyás király ajánlatára „ut se commodius sustentare valeat” Szent-Egyed somogyvári apátságával adományozza meg. THEINER A: Monumenta Hung. II. 481–2. ll. Itt Domokos neve: „Dominicus Chalmancher,” elődjeé pedig az apátságban, ki leköszönt: „Dionisius Fegrueruek canonicus Albensis,” természetesen mindkét névben tollhiba van s ez kétségkivül Fegyvernek, amaz pedig Kalmancsehi. de közel másfél évtized telik belé, mig végre 1474. körül a fejérvári főegyház prépostságára előléphet.

Ez állomás kétségkivül egyike volt hazánkban a legtekintélyesebbeknek s ami a fényt, anyagi előnyöket illeti, méltó vetélytársa nem egy püspökségnek, de végre mégis csak prépostság vala. És {336.} Domokos prépost bár Ulászló kormánya alatt is egyik oszlopa volt az ország ügyének s időközben országos hivatalokat is visel, előbb a tengermellék kormányzója, majd királyi személynök, – mindemellett hosszu időn át nem jut előbbre, noha kortársai, sőt a Szent-Miklós prépostságában utódja Dóczi Orbán is egymásután püspökségre emelkednek mellette.

És e mellőztetése annál feltünőbb, mert ugy látszik, hogy nemcsak az állam, hanem a saját részére is tudta megnyerni a kedélyeket. Igy János váradi püspök, midőn bucsuzik s hiveinek, barátainak emlékeket osztogat, püspöki pecsétgyürüjét, eleggé jellemzőleg, Domokos prépostnak adá.*„gemmatos annulos ... in [amicos] partitus est, obsignatorio Dominicum Albensem antistitem ultro donavit.” BONFIN: IV. 10. 701. l.

Ez fejérvári prépostságának már negyedik évtizedét tölté, midőn megnyilt Budán az 1495-iki május 9-iki országgyülés. E gyülésre már nem ment fel Várad püspöke, Farkas Bálint; helyette, holt hire érkezett. Domokos prépost azonban, mint különben is királyi személynök megjelent, és mint rendesen, most sem maradt munka nélkül: királya meghagyásából uj adó-javaslaton dolgozott.*BONFIN: V. 5. 747. és 750. ll. – Valószinü, hogy 1494. nyarán Ulászlóval Csehországban járt, s ő volt az, ki Polner Gábor bosznyák püspökkel a huttenbergi, ugynevezett Olasz-udvar kápolnáját felszentelé. E kápolna falán e felirás olvasható ma is: „hoc sacrarium dedicatum est per Reverendissimum patrem dominum ac dominum Gabrielem episcopum Boznensem.” Romer F. észrevétele szerént itt az első „dominum” helyett aligha nem „dominicum” Domokos olvasandó. Archaeologiai értesitő. V. 150–3. ll.

Talán épen ez örömtelen munka juttatá eszébe a királynak s a rendeknek Domokos prépost fáradtságos érdemeit, és hosszas mellőztetését; a figyelem feléje fordult, s mielőtt a gyülés véget ért volna (junius közepe), Domokos prépost – aminek ő talán már reményéről is letett – váradi püspökké nevezteték.

Püspökünk már ekkor, életének alkonyán állt. De mintha érdemeinek méltánylása s az uj isteni kegyelem visszaadták volna ifjui erejét, korát meghaladó hévvel és kitartással látott ismét {337.} munkához. Viseli tovább is a királyi szemelynöki tisztet s mint ilyen vesz részt az 1496-iki budai, s az 1500-iki rákosi országgyüléseken. Az előbbeni alkalmával a gyülés határozatából ő az elnöke azon bizottságnak, mely a főkincstartó számadásainak megvizsgálására küldetett ki.*BONFIN: V. 5. 750. l.

Emellett uj öröksége, a váradi egyházmegye ügyei is megtalálják szivéhez s lelkének gondjaihoz az utat.

Római megerősittetése a jelzett 1495. év október 16-án kelt*PRAY GY: Hierarchia Hung. II. 185. l. c) jegyz. és igy az évnek csak végével érkezhetett meg; de ő már előbb Váradon volt, tán épen Ulászló király hozta le őt magával, ki ez év augusztusának nagy részét Váradon s vidékén tölté.*Ulászló 1495. „feria quarta proxima post festum Assumptionis b. Mariae V.” [aug. 19.] és „feria sexta proxima post festum b. Egidii.” [szept. 4.] Váradon keltezi egy-egy levelét. Leleszi orsz. levéltár.

A király s az uj főpásztor megjelenése mozgásba hozott mindenkit. Testületek, városok, egyesek siettek tisztelkedni s egyuttal kérvényeiket beadni.

Alig van nap, hogy Domokos püspök egy-egy jeles alakban kelt oklevelet ki ne adna. Augusztus 31-én átirja s megerősiti Bálint püspök amaz emlitett levelét, melylyel Ilyefalvát eladományozá. Ennek gyürüpecsétje veres-fejér-zöld selyem zsinóron függ.*Hártya, eredeti, a pecsétnek csak romjaival. Budai orsz. lev. kincst. oszt: N. R. 947. 2. Szeptember 1-én a Kocsuba falvára vonatkozó adományt erősiti meg.*Erdélyi muzeumi könyvtár: gr. Kemény J. gyüjt. Szeptember 3-án Belényesre kerül a sor s ennek szőlőmüvelését igyekszik megvédeni a ser korlátlan behozatala ellen.*„considerantes servitia et solutiones populorum ac jobagionum nostrorum universorum in oppido nostro Belenes commorantium, quos iidem pro sustentatione et utilitate Curiae nostrae facere habent et supportare, atque cupientes etiam, ut vineae in montibus ibi circumcirca plantatae et consitae bona cum diligentia colantur, neque desertae relinquantur ... . et ne per Walachos Jobagiones nostros insolentiae et discordiae, sicut alias fieri contingebat, ibidem oriantur ... deinceps Wolachi nostri ... . in foris ebdomadalibus et generaliter omnibus diebus septimanis ad praefatum oppidum nostrum Belenes cerevisiam importare ... . et ibi vendere non debeant, neque praesumant, nisi in nundinis et tempore nundinarum. Datum in Castro nostro Waradiensi, tertia die mensis septembris A. D. 1495.” Hártya, eredeti, fészkespecsétjében a gyürü veres viasz lenyomata ép. Váradi székeskáptalani levéltár. 14. 14. Ez oklevél {338.} pecsétjének zsinórja már kék-zöld selyem. Valószinü, hogy Belényes birái már ekkor előterjeszték egyházuk kiváltság-levelét is, melyet, mint láttuk, Scolari András püspök adott; de ennek megerősitését, minthogy főpásztori jog szükségelteték hozzá, Domokos püspök akkorra halasztá, ha római megerősitése elérkezik, s a következő február 17-én meg is erősité.*„Datum in castro nostro Varadiensi in die Cinerum [febr. 17.] 1496.” KERESZTURI J: Descript. Epp. I. 259. l. Ez utolsó levelét már mint „megerősitett” – a többieket mint „választott” váradi püspök, Biharmegye örökös főispánja és királyi személynök adja ki.*„Nos Dominicus Electus Ecclesiae Waradiensis et Comes perpetuus Comitatus Byhoriensis ac Personalis praesentiae Regiae Locumtenens.” Az idézett 1495-iki belényesi oklevél.

De az első fogadtatás s utána az ünnepélyes beiktatás örömét és gondjait csakhamar még több gond s országos gyász váltotta fel.

Az 1497. év megnépesité a temetőket; a fekete halál ezrenként szedte áldozatait.*Geréb László erdélyi püspök irja a szebeni tanácsnak 1497. „feria tertia proxima post festum b. Francisci Conf; Varadinum noviter per Brassovienses [kereskedők] infectum est, et alia nonnulla loca similiter infecta sunt. Buda per Viennenses.” Nagyszebeni városi levéltár: U. III. 157.

Népünk, ha befogta halottjai szemeit, kezeit tördelve omlott az egyházak oltárai elé, s különösen a székesegyház amaz oltáros sirjához, melyben ama szent királya nyugovék, ki egykoron ellőtt nyilának hegyével egyszerü, de csodálatos gyógyerejü füvet talált nemzetünk halálos bajára.

{339.} Talán épen e setét napok forditák Domokos püspök figyelmét Szent-István hegyére, hol a prépostsági monostor, még mindig pusztán állt, mert a karthauziak Bálint püspöknek közbejött halála vagy más ismeretlen körülmény miatt oda még 1496. végével sem vonultak be.*Hogy akkor, legalább az országban, még mindig biztak a karthauziak Váradra jövetelében, igazolja Péter kalocsai érsek levele, melyet 1496. „feria tertia proxima post festum. S. Martini E. et C.” [nov. 15.] Alattyány Miklós várad-előhegyi préposthoz intézett. „postquam – irja egyebek közt – Apostolica etiam vobis ... accessit ad hoc sanctum propositum auctoritas, sine ulla dilatione perficiat et ita negotium ad effectum perducat, ut iam non pro coepto, sed pro optime consummato hoc sancto opere Fraternitas Vestra coram Deo et hominibus commendetur.” Budapesti egyetemi könyvtár: Kaprinay. 51. 171. l.

Ez időtájban fogott Domokos püspök az annyiszor felvett kérdés végleges megoldásához. És tán épen a kegyelet, mely Szent-László sirja iránt a püspök szemei előtt is oly meghatóan nyilatkozott, – szülte lelkében a gondolatot, hogy visszatér Vitéz, illetőleg V. László király első tervéhez, s a kérdéses monostorból csakugyan uj káptalant alapit Várad szent alapitója tiszteletére. A gondolatot tett, követé, melytől ezuttal az óhajtott siker sem maradt el.

Az uj káptalan megalakulásának körülményei még ismeretlenek, csak az bizonyos, hogy Domokos püspök alapitá azt, s hogy a következő czime volt: Szent-László király sirjának és Szent-István első vértanu egyházának társaskáptalana.*Lásd alább: SZENT-LÁSZLÓ KIRÁLY SIRJÁNAK ÉS SZENT-ISTVÁN ELSŐ VÉRTANU EGYHÁZÁNAK TÁRSASKÁPTALANA.

E közben a század, mely a könyvnyomtatás feltalálásán s a classicai tudományok felélesztésén kivül Amerika felfedezésével lepte meg a világot, – végéhez közelite s a következő új századdal kegyelmi év várt a kereszténységre. A pápák e korban már minden fél században szoktak hirdetni jubileumot, VI. Sándor pápa is azt hirdete az 1500-ik évre s a vallási előnyökhöz ezuttal is hazafias czélokat csatolt, teljes bucsut engedvén nemcsak azoknak, {340.} kik a szent évben az örök városba zarándokolnak, hanem azoknak is; kik ajtatosságukat itthon végezik ugyan, de a római ut költségeinek negyedét a haza oltárára, a török elleni harczra ajánlják vagy pedig a harczban személyesen avagy fogadott helyettesök által vesznek részt.*THEINER Á: Monumenta Hung. II. 547–550. ll.

Ily alkalmakkor kiváló látogatásnak szoktak örvendeni hazánkban a szent királyok sirjainak egyházai; de legkivált Szent-László városa, Várad, hol magát Ulászló királyt is többször látjuk megfordulni ez időpont körül.*A király 1499. „die dominico proximo post festum b. Margarethae V. et M.” [julius 14.] és 1501. „feria tertia proxima post festum b Pauli Eremitae” [január 13.] Váradon keltezi egy-egy levelét. Leleszi országos levéltár.

A királyi s egyéb, vallási vagy kereskedelmi czélu látogatásoknak az az előnyük is vala Váradra nézve, hogy a világ folyásával összeköttetésben tarták a várost s nemcsak az országos, hanem a nagyvilági eseményekről is tájékoztaták.

Hazánkban ekkoron az imént felfedezett uj világ kincseinek hatása, de még inkább a Thurzók és Fuggerek szerencsés vállalkozásai következtében a bányamüvelés uj lendületet nyert, kivált miután a Thurzók felálliták az első rézhámort, mely által a réz ezüst tartalmát jobban kiválaszthaták s magát a rezet is nem, mint addig, nyers állapotban, hanem feldolgozva vihették a piaczokra.*IPOLYI A: Beszterczebánya város müveltségtörténeti vázlata. Századok. 1874. évf.

Váradon is megemlékeztek, hogy a püspökségnek voltak hajdan ezüst, réz s ólombányái, melyek Szent-László sirjára s a székesegyházra kincseket adának, s jutott belőlök a nemzeti müvészetnek s Isten szegényeinek is.

A XIV-ik század végével még e bányák müvelés alatt állottak; a Chartularium emliti a belényesi ezüstbányákból, továbbá az ólom s vasból, érczből befolyó jövedelmeket;*„item tertiam partem proventuum argenti fodinae in Belenys ... inter quotidianas distributiones ... dividenda esse statuimus.” – „Lucrum autem, quod nobis ex cubulis et stateris aeris, plumbi et ferri provenire solebat in usum nostrae communitatis noscimus convertisse.” Batthyány-codex: 32. l. – Leges eccl. III. 239–240. ll. de a következő egész {341.} században már mit sem hallunk e bányákról. Meddő évek, országos zavarok, de legkivált szakemberek s munkás kezek hiánya miatt lassan-lassan elhanyagolva, végre feledve lőnek.*„tum propter negligentiam et incuriam Praedecessorum ... episcoporum, tum vero et praecipue ob carentiam montanistarum et ad id expertorum hominum.” Geréb Péter nádor alább még idézendő, felettébb érdekes levele, de melynek csak megbizhatatlan másolata ismeretes; eredetije még elő nem került, helye sincs megjelölve: KERESZTURI J: Descriptio Epp. et Capituli Varad. I. 261 4. ll.

Domokos püspök országosan elismert pénzügyi tehetség volt. Adók, kincstári számadások ügyeit bizták rá; 1479-ben Dóczi Orbán mellett őt emlegette a közvélemény, mint az ország leendő főkincstartóját.*BONFIN: IV. 5. 631. l.

Ily tehetség, kivált a fentebb érintett viszonyok között nem maradhatott közömbös birtokainak föld alá rejtett kincsei iránt, melyekhez egyházi s hazai érdekek is füződtek.*„Dominicus Episcopus considerans ... . non ad sui et Ecclesiae suae praedictae duntaxat, sed ad totius Regni huius et regnicolarum eiusdem commodum, utilitatem ac incrementum accedere, ne montanae ipsae, sicuti hactenus, incultae iaceant” KERESZTURI J: i. h.

Igy történt, hogy érintkezésbe lépett a bányászat s pénzmüveletek terén kiváló tekintélylyel, Thurzó Jánossal, ki már ekkor haszonbérbe birta a beszterczebányai királyi bányákat; s felajánlotta nekie a püspökség bányáinak müvelését.

A szerződés köztök 1501. tavaszán Budán Geréb Péter nádor előtt jött létre s ugy látszik, hosszu időre. A püspök Thurzónak a különben vadon vidéken szabad kezet engedett s védelmet biztositott; viszont egyháza részére kiköté, hogy, ha majd Thurzónak a {342.} bányákból haszna lesz: a réznek s ólomnak tizenhatodát, az ezüstnek pedig tizedét tartozzék beszolgáltatni.*A szerződés egész terjedelmében olvasható. KERESZTURI J: i. h.

És ez Domokosnak, mint váradi püspöknek utolsó ismeretes tette. Ulászló király még ez évben áthelyezé őt az erdélyi püspökségre.*Hogy az áthelyezés még 1501-ben történt s Domokos püspök már ekkor törődött, agg férfiu vala, igazolja Ulászló király levele, melylyel a pápának Domokos püspök áthelyezését jelenti s indokolni igyekszik: „pro votis et desideriis Canonicorum in ... Ecclesia Transilvana commorantium transtuli ... est enim [ille] praeter alias eius virtutes etiam senili quadam prudentia, modestia, gravitateque morum prope singulari praeditus. 1501.” A nap nincs kitéve. Budapesti egyetemi könyvtár: Kaprinay. 51. kötet. 5–7. ll.

Mi birhatta rá a már sirja szélén álló agg férfiut, hogy még messzebb távozzék a haza szivétől s elfogadjon oly állomást, mely eddigi helyzeténél nem vala előnyösebb? az nincs feljegyezve.

Lehet, hogy a váradi püspökség bányái oly gazdag eredményt mutattak fel, hogy a Thurzók előnyösebbnek látták, ha ama bányáknak nem csupán egyszerü bérlői lesznek. Családjoknak két tagja is az egyházi pályán volt e korban s mindkettő egymásután csakugyan váradi püspök lett.

Domokos püspök rokonai közől ketten maradtak Váradon Kálmánchehy Mihály és Kálmánchehy László, amaz a Domokos püspök alapitotta uj – ez a székeskáptalan kanonokja, később prépostja. Helyetteseinek egyike, Váradi Mihály, ugy látszik, testvére vagy rokona volt Péter kalocsai érseknek s összetartó kapcsa az érsek s Domokos püspök közötti barátságnak, de aki még Domokos távozása előtt elhunyt. Utódja a helynökségben Kornis Benedek, ki az uj káptalannak első prépostja lőn, de püspökének távozása után, bár más irányban, szintén elhagyta Váradot.

A mellékelt rajz Domokos püspök czimeres pecsétgyürüjét tünteti fel. A két részre osztott paizs felső mezejében jobbra tekintő, {343.} ágaskodó oroszlán, az alsóban hat águ csillag, a paizs felett püspöksüveg két oldalt lebegő szalagjaival.*Eredetije a Belényes városa számára adott oklevelen. Váradi székeskáptalani levéltár. 14–14.