# Braczka.

Nevének változatai: 1607-ben*4. Lib. Reg. 87. és Km. Doboka R. 26. Brotzkafalva. 1741-ben*Torma gyüjt. Braczka puszta. Oláhul: Brasca.

Nevét Bróaska, béka, békás szótól vette.

Először emlittetik 1607-ben*4. Lib. Reg. 87. és Km. Doboka R. 26. Brotzkafalva néven. 1595–1603 körül keletkezhetett.

{276.} Fekszik azon patak fejénél, mely Szalonnán keresztül Szurduknál a Szamosba ömlik.

Kezdettől fogva Szurdukhoz és ezzel együtt a nagy-almási uradalomhoz tartozott. Kendi Gábor bélyegén itteni részét Bocskay István kapta, tőle pedig 1600-ban Csáky István és Wesselényi Anna kezére került s ezektől azonban Bocskai fejedelemsége idején visszafoglalta s 1606-ban Bánffy László és Hallerre hagyta s őket két izben is beigtatták, nevezetesen:

1607-ben*4. Lib. Reg. 87. és Km. Doboka R. 26. Rákóczy Zsigmond Haller Gábornak Bocskay Ilonától való fiait Györgyöt és Zsigmondot, úgy néh. Bánffy Kristófnak Bocskay Judittól való fiát Lászlót, Bocskay István végrendelete alapján, annak itteni részében megerősíti, de az igtatásnak Gyulaffi László özvegye Széchy Katalin ellentmondott.

1627-ben*Km. Doboka H. 33. a fejedelem Haller Györgyöt, Zsigmondot és Bánffy Lászlót itteni részében újra megerősíti, de az iktatásnak most sem lett eredménye, mert Csáky István s később anyja kezén maradt. 2-ik Csáky István hűtlenségbe marasztaltatván, ezen birtokát Zólyomi Dávid javára foglalták le, de rendre ezt is visszakapta. Három gyermeke közül László örökölte, ennek szintén három fia közül István és László birta, mert Gábornak a búzai uradalom jutott s László halála után egyedül István birta. Ezen 4-ik István fia Imrének jutott s a szurduki udvarhoz birta, azonban özvegy mostoha anyja Haller Borbára használta, miután 2-or Bornemissza Jánoshoz ment nőül, Imre megkínálta őt 400 frt jegypénzzel s e részt is fölkérte*Kolozs-Monost. kápt. Kolos C. 43. és ki is kapta. Csáky Imre halálával Csáky Borbárára Haller Györgynére szállt. Később s főleg az 1745-beli osztály alapján*Gr. Haller levéltár. e birtok két felé oszlott, Csáky Borbára és Kata közt,*Lásd Szurduknál és Nagy-Keresztesnél. s végül végső egyezkedés közt egyedül Bornemissza Anna báró Jósika Imréné lett tulajdonosa, kitől unokája báró Jósika Miklós, az iró, örökölte, a ki itt 1841-ben hamuzsir főzetést indított meg, melynek anyagát ekkor már a N.-Kereszteshez tartozó puszta szolgáltatta.*Torma gyüjtemény. Jelenleg báró Jósika Irén birja báró Jósika Miklós nagyatyja után.

Kezdetben község s utóbb pusztává lett hely lakói oláhok voltak. Előbb Nagy-Kereszteshez, jelenleg Szalonnához tartozó puszta.