# Bogáta (Magyar-)

Nevének változatai: 1315-ben*Dl. 29995. Bogath. 1418-ban*Dl. 28171. Bogáta. 1553-ban*Transilv. fasc. 9. nr. 69. Magyarbogáth. 1591-ben*K. M. Szolnok. Int. 3–5. Bogáth. 1598-ban*Torma J. gyüjt. Magiar Bogath. Oláhul: Bogata Unguresca.

Előnevét magyar lakosaitól, utónevét „bogáta” szláv szótól vette, mely gazdag termékeny földet jelent.

Először emlittetik 1315-ben*Dl. 29995. Bogath néven.

Fekszik hegyek által körülvett szűk völgyben, a róla nevezett azon patak partján, mely Kolostor-Vádnál szakad az egyesült Szamosba. Deéstől 24.4 kilométerre, a deési szolgabirói járásban.

{215.} Bogáta első birtokosai a mai losonczi Bánffy család elei Dénes nádor fia Dénes ispán voltak. Ezen Dénes fiaitól Tamás és Istvántól a XIV. század elején uralkodó zavaros időben a hatalmas László erdélyi vajda jogtalanul elfoglalta s birtokukba újra csakis 1315-ben*Dl. 29995. Róbert Károly parancsára került vissza.

A Bánffy Dénes fiai közt 1325-ben*Erdődy ltár Galgóczon. megejtett osztály szerint Bogáta ifj. Dezsőnek jutott.

1418-ban*Dl. 28171. Bogáthi Imre emlittetik, de nem tudható, birtokos-e itt, vagy udvari tiszt. E falunak birtokosa Baki Nagy Bálint,*Torma cs. ltár. kinek neje Erdélyi Ilona, a ki leánya volt 1572 tájt Morzsinai Erdélyi Gáspárnak neje Dancs Jusztinától, ki leánya volt Dancs Jánosnak 1454 körül velniczei Katától, (más helyt Klára,) a velniczei Péter leányától. A bogátai rész ezen baki Nagy Bálinttól a monostorszegi Kun családra szállt.

1437-ben*Dl. 26877. és F. L. XVIII. misc. 3. birtokosa Bánffy Dezső.

1467-ben*Dl. 27916. Mátyás király Bánffy István fiától Lászlótól és Bánffy Dezső fiaitól ifj. László és Zsigmondtól Csicsóvárának két részét hűtlenségük miatt elvevén, e községnek szintén két részét, mint Csicsóvára tartozékát, szerdahelyi Imrefi Györgynek s fiainak Kiss Jánosnak és Mihálynak adományozta.

1553-ban*Transilv. fax. 9. nr. 69. emlittetik, hogy e birtokot Csicsóvár egykori ura, néh. Péter vajda a Kolostor-Vádon általa alapított ó-hitü monostornak s az ott lakó püspöknek adományozta oda.

1578-ban*Gyf. Divers. II. fasc. 4. nr. 34. fejedelem birtoka. Ekkor Domokos, Borbay és Ivánkovics idevaló birtokosok emlittetnek.

1579-ben*K. m. Doboka B. 85. tővisi nemes Ivankovith Miklós és Lázár, kiknek birájuk Péchi Péter, birják.

1582-ban*Gyf. cent. M. 43. itteni birtokosok Domokos Miklós, Ivankovics Miklós és Lázár, ez utóbbiak 1592-ben*Km. Szolnok int. R. 3. is birják.

1597-ben*Torma cs. ltár. itteni birtokos Baki Nagy Bálint leánya B. Nagy Kata Kun Gáspárné.

1598-ban*Torma J. gyüjt. birtokosai Ivankovics Lázár és János.

1600-ban*Km. Kolozsvár K. birtokosa gorbói Ivankovich János.

1602-ben*Gyf. Cent. J. 14. és 4. Lib. Reg. 136–138. néhai Rácz Péter fia Ádám itteni részét magvaszakadása esetére mostoha apjára Bálintitt Jánosra és édes anyjára Logofét Szafirára hagyja.

{216.} 1607-ben*4. Lib. Reg. 50. Rákóczy Zsigmond e birtokot Ivánkovics János, Demeter és György magvaszakadtával Kun Gáspárnak, ennek magvaszakadtával pedig testvéreinek István és Péternek adományozza.

1611-ben*Torma cs. ltár. Báthory Gábor Kun Istvánt itteni részében megerősíti.

1627-ben*Km. prot. O. 2. 37. Erdélyi Erzsébet Kun Istvánné a maga, férje és leánya Katalin kihalása esetére e birtokát Harinnai Krisztinára Balássy Ferencznére s leányukra Erzsébetre hagyja.

Egy 1628.*Tatrossi cs. levéltár. évi tanuvallatás szerint Kun Gáspár itteni részét pénzért vette.

1633-ban*Torm cs. ltár. Szilágyi Miklós neje Kun Borbára jogán és mostoha fia girothi Torma Miklós birnak egy részt.

1652-ben*U. o. Nápolyi György özvegye Kun Katalin s gyermekei István és Éva Gyerőffy Pálné itteni részüket Torma Miklósnak vetik zálogba megszökött jobbágyai közadójának megfizetéséért.

1653-ban*U. o. Nápolyi György fia István e birtok felét girothi Torma Miklósnak veti zálogba, de ekkor ezen falu legnagyobb része pusztának iratik. Nápolyi István és Torma György 20 jobbágy és házhelyet osztottak fel, ezek közül kettő lakatlan. Jobbágy családok: Csonka, Farkas, Kovács, Kővári, Pinté, Kardos, Kerekes, Gorbói, Magyar, Bálint stb. nevüek. Hagymás felől levő oldalon egy gyümölcsösben levő házastelek is pusztán állott.

1658-ban*U. o. Nápolyi Istvánnak 5 adófizető jobbágya volt.

1659-ben*Gr. Kornis ltár. birtokosa Pogány Gáspárné Rácz Borbála, kinek zálogba adta Nápolyi Istvánné, hogy férjét a tatárfogságból kiválthassa.

1694-ben*Gyf. Szathmár fasc. 2. nr. 35. 56. birtokosai Székely Ádám, ki, mint a tanuk vallják,*E. F. L. XII. 1/2 35. T. Nápolyi Pétertől birta, tatárfogságból való kiszabadítása végett vetette az neki zálogba és Nápolyi György.

1695--1700-ban*Torma cs. ltár. birtokosa Budai Zsigmond.

1696-ban*Gyf. Misc. III. fasc. 5. nr. 38. Magyar-Bogáta török hódoltsági falu.

1702-ben*Erd. főkormsz. ltár. birtokosa Buday Zsigmond.

1724-ben*E. F. L. XII. 1/2 35. F. birtokosa Buday Ferencz.

1760–69-ben*Megyei ltár. birtokosai Budai István, Boér István, Boér Ágnes, Szaláncziné, Fráter Antalné, Farkas József.

1763-ban*Tatrossi ltár. bágyoni Fakas József nejével Ráthoni Katával, ki előbb Fráter Antalné volt, elzálogosították Fráter Anna Keresztes Lászlónétól {217.} birt idevaló részét, melyet első férjétől való fia: Fráter Antal váltott ki.

1770–73-ban*Erd. főkormsz. ltár. itteni birtokosok bágyoni Farkas József női jogon, neje pedig, mint fiának Fráter Antalnak gyámja.

1786-ban*U. o. birtokosai Buday István és Jánosnak van 9 jobbágya, 13 zsellére, Fráter Antalnak 1 jobbágya, 5 zsellére, özv. Wass Ferenczné Boér Ágnesnek 6 jobbágya, 4 zsellére.

1820-ban*Erd. kanczellária ltára. birtokosai sz.-új.-n. Dániel Istvánnak van 9 telke, pávai Vájna Eleknek 7,*1816-ban is. Megyei ltár selejt. g. Rácz Jánosnak 5 1/2, Dávid Ferencznének 3 1/2.

1838-ban*Megyei ltár. van 3 immúnis nemes magyar lakosa. 1839-ben*U. o. birtokosai: Pávai Elekné, Torma József, Dávid Ferenczné, Gázmár István.

1843-ban*Erd. Tábla Trans. Nemes József itteni elzálogosított részét visszaváltja Gázmár Istvánné Kolozsvári Zsuzsannától.

1862-ben*Megyei ltár selejt. 1728. sz. itteni birtokos Keczeli Ferencz.

1863-ban*Urb. Wes. 101–195. l. Nemessné Wass Ágnes, Nemes József, Surányi Sándor, Torma József s fia*Megyei ltár selejt. 4076. sz. Torma Károly részére úrbéri kárpótlást utalnak ki.

1866-ban*Erd. főkormsz. ltár. nemesi jogú birtokosai: Hatfaludy Bertalan, Lázár István és Székely Elek.

Jelenlegi birtokosai (1898): Ujfalvy Lajos és Károly, Torma-féle birtok, örökölték Simó Ferencz nagyatyjuktól, 392 h. 380 öl; Hatfaludy Bertalan, Gázmár-féle birtok, örökölte a Rácz családtól, 208 h. 1165 öl; Lázár István s fia Miklós, Dávid Ferencz-féle birtok, öröklés, 156 h. 1210 öl; szintúgy Surányi Lajos, 111 h. 1533 öl; Szentesi Áron, Nemes-féle, utóbb Urányi Imrétől vásárolt birtoka 317 h. 805 öl, ezt vásárlás útján jelenleg László Lajos birja.

Mint a falu előneve mutatja, kezdetben magyar lakosai voltak, kik az 1437–38-iki alparéti parasztlázadásban első sorban vettek részt s valószinüleg ekkor pusztulhattak el. 1653-ban a magyarság legalább névleg még tekintélyes számban van képviselve. Vallása 1658-ban*E. F. L. és Torma gy. már gör. keleti s ekkor e községet oláh falunak írják s rendes papja van, a mi akkor kevés községnek volt s ez arra mutat, hogy a magyarság a birtokosok által ide telepitett nagyobb számú oláhságba olvadt be. Mint magyar falu 1848-ig kir. dézmát fizetett.

A gör. kath. egyház fából épült temploma az őrangyalok tiszteletére 1713-ban szenteltetett föl. Anyakönyveit 1826. év óta vezeti. Van két harangja, melyek közül egyet 1865-ben Kászonyi Sándor öntetett {218.} Kolozsvártt, mint feliratán olvasható. Papjai: Pap György, Gellner Sándor, Juga és Búd János s az 1891 óta szolgáló lelkésze Buttyán János.

Kevés számból álló evang. reform, lakói a szinyei egyházközséghez tartoznak.

1863-ban*Urb. Wes. 207. l. az ev. ref. egyház dézma-kárpótlásban részesült.

Iskoláját 1857-ben létesítette, jelenleg Kálnával tartanak egy tanitót.

Lakosai földmiveléssel foglalkoznak kevésbbé szorgalmasak s e miatt szegények, táplálékuk zöldség-féle, ritkán hús. Lakóházuk egy szoba s pitvarból áll, gazdasági épületeiket szalmával fedett sövényből s boronából építik.

1713-ban*Erd. főkormsz. ltár. van 8 jobbágy, 6 zsellér lakosa, kik 14 házastelken laknak.

1750-ben*U. o. e hegyek közt fekvő falu határának harmadrésze termékeny, a többi terméketlen. Baromtenyésztésből s földmivelésből tartják fenn magukat. Ritkán sót is szállitanak Deésaknáról Sz.-Somlyóra. Deés, Szamosujvár, Retteg s Alparét vásáraira járnak. Sószállitást pedig az utak rosszasága s nagy hegyek miatt alig tehetik, felemészti a nyolcz mértföldnyi út, oda és vissza, minden keresetüket, mert egy kősóért csak 8 polturát fizetnek. De szoktak szállitani épületfákat is Szamos-újvárra. Határa két fordulóra van osztva, 6 ökörrel szántható. A hegyi rész nehezen trágyázható. A határ jobb részében egy köböl vetés 8 kalangyát vagy 16 véka szemet ad, terméketlen rész kalangyája egyet is alig fizet. Tavaszi vetés köble 4 kalangyát vagy 6 vékát ad szemül. Erdeje, legelője elegendő, szénarétje fordulónként, sőt van minden évben kaszálható rész is.

Adó alatt van 180 köböl vetésre való földje, 60 köb. őszbúza, 122 tavasz, 11 köböl törökbúza, borsó, lencse és 96 szekér szénája, 58 ökre, lova, 55 tehén, 25 tulok, csikó, 97 juh, kecske, 38 sertés, 38 méhköpűje, főzőüstje 2 frt jövedelmet hajt.

Határhelyek: 1820-ban*Erd. Tábla. Procur. Balth. Csipkés. V. 23. Lupáje; Kaszta Mikuluj; Kirligatye; Sztogur; Kosere; Gyelniczor; Rezor; Búcsúm; Karpiny; Marsinye; La zelogs; Valya Rakosúluj; Gorony; Livade; Krucse; Pujenicza damnyi; Branyistye, Síje, Balte; La Sztrencz, kaszáló; Kaszta Ráczuluj; Gardur; Botu Sapinyilor; Csoroj; Mekuine; Urzikár; Tarnyicze; Buna; Gyálu Pojenyi; Fintinyele; 1864-ben*Pesti Frigyes gyüjt. Lupoja, Fundeture, Poduri, Pogyerei, Strencz, Gorony; Futre Perae, Sztagur. 1898-ban patakok: Sztrencz, Buna, Rákos.

{219.} Határa hegyes, kevés része lankás, földje kötött agyag, altalaja pala s általán véve csak jól trágyázva terem; főterménye az őszi és tavaszi búza, zab, törökbúza s alakor. Határa 1822-ben adózás tekintetében az első osztályba soroztatott.

1775-ben*E. F. K. ltár. adó alatt volt 219 köbölnyi szántó, 167 1/2 szekér szénát termő rétje, 48 ökör, ló, 32 tehén, 15 juh, 23 kecske, 15 sertés (ma csak a birtokosoknak van).

1872. év óta körjegyzői székhely.

Lakossága 1750-ben*Erd. főkormsz. ltár. 11 jobbágy, 20 telkes zsellér, 5 kóborló családfő, kik ez utóbbiak kivételével 20 telkes házban laknak. El van pusztulva 8 ház, melynek lakói 1749-ben költöztek el s három telket a földesúr Budai foglalta el és birja, a többit a lakosok mivelik s fizetik adóját.

1857-ben házak száma 89, 5 róm. kath. és 5 örmény kath., 429 gör. kath., 4 evang. helv., 9 zsidó, együtt 452 lakosa.

1886-ban lakosság: gör. kath. 308, róm. kath. 4, helv. hitv. ev. 6, zsidó 14, együtt 332. Házak száma 72, határa 1847 k. hold.

Adója: 1749-ben 172 frt 30 kr., 1755-ben 154 frt 11 kr., 1775-ben 269 frt 22 kr. 1822-ben 245 frt 05 kr. 1898-ban 1057 frt 46 kr.