# {431.} Falkusa.

Nevének változatai: 1590-ben*Km. Szolnok int. B. 84. Falkosan. 1649-ben*Km. Metal. M. 51. Falkusa. 1831-ben*Consign. stat. 51. oláh neve Félkusá.

Nevét a falca: kasza, kaszáló szláv szóból vette. Falkus személynév, valószinüleg annak neve, ki először irtott s telepedett ide.

A Fácza és Dosz hegylánczolata között szűk völgyben fekszik a róla nevezett patak mentén, mely északnyugat felé, Blenkemezőnél a Gombás felől jövő patakkal egyesül.

Hagyomány szerint kezdetben a Gyál nevű hegytetőn feküdt a falu, hol harangjai egy körtvefán állottak, de a víz szűke miatt ezelőtt mintegy 150 évvel jelenlegi helyére költözött.*Valószinü, hogy a falu eredeti helyén fekszik ma, mert a török hódoltság idején 1690-es évek előtt, az ezektől való félelem, másfelől az 1703–12 közt hazánkat duló harczok miatt eddigi lakhelyüket odahagyva, felebb, jobban védhető helyre huzódtak az erdőbe, magas hegytetőkre más községek lakói is, a békés viszonyok helyreálltával a megye elrendelte, hogy előbbi helyükre telepedjenek vissza, s meghagyta a szolgabiráknak 200 frt büntetés alatt, hogy a ki nem engedelmeskedik, annak a házát huzassa le, rontsa el. Igy történhetett itt is s így költözhetett a község vissza mai helyére.

Keletkezését a hagyomány úgy adja elő, hogy a Blenkemezőn lakó Rácz család itt tartotta gulyáit s más állatait s az őrző cselédség számára lakóházakat épített s így szaporodott a telep, míg községgé alakult.

A megye székhelyétől 20.6 kilométerre fekszik a nagy-ilondai járásban.

Falkusa 1590-ben*Km. Szolnok int. B. 84. emlittetik először, s mint Szamosujvár tartozéka s mivel, mint ilyen 1553-ban*Transilv. fasc. 9. nr. 69. Szamosujvár összes tartozékainak felsorolásában {432.} még nem jön elő, következésképen Falkusa 1553–1590 közt keletkezett, még pedig, mivel 1590-ben vajdája Blenke László, valószínű, hogy Blenke-Polyán vagy a mai Blenkemező határából hasittatott ki s alapitója azon Blenke család volt.

1591-ben*Km. Szolnok int. R. 3, 4, 5. Báthory Zsigmond a Pólyán határában fekvő egész Falkusát Tövisi Rácz Péternek adományozta oda a törökökkel szemben iránta kifejtett hűsége és vitézségeért.

1597-ben*Gr. Kornis ltára Alparét, fas. l. Blenke János volt alapitója, de a nevezett évben Rácz Péter csináltatta itt a házakat s második alapitója ő volt.

1602-ben*Gyf. Cent. J. 14. és 4. Lib. Reg. 136–138. néhai Rácz Péter fia Ádám itteni birtokát magvaszakadása esetére mostoha apjára, Bálintitt Jánosra és édes anyjára Logofét Szafirára hagyja.

Logoffet család czímere.*Lib. Reg. 136–138.

Lengyelfalvi Orbán család czímere.*U. o. 15. Ab. 341. T. Nemzeti zsebk. 1888. I. 883.

1607-ben*Km. Szolnok int. 83. Bálintith János itteni jobbágyai közül Méh és Ignácz nevüek emlittetnek.

1620-ban*Torma gyüjt. Rácz Ádám birja.

1649-ben*Km. Metal. M. 51. tanuk vallják, hogy Falkusát Blenke Szávul szállittatta meg s irtatta ki területét.

1658-ban*Torma cs. ltára. Rácz Ádám özvegyének itt 3 adózó jobbágya volt.

1676-ban*Erd. kancz. ltára 1715. 131. birtokosai: Rácz István, György és János, kik kezesek voltak Béldi Pálért másfél ezer forintig s birta Béldi Klára, előbb Orbán Elekné, 2-ik férje után Kemény Simonné, midőn Béldi elbujdosott, hogy {433.} a fejedelemnek a pénzt kifizethessék, Deési Kerekes Péternek adták zálogba, melyből két ház jobbágyot Rácz György megtartott; Kerekes Péterről Petki Nagy Pál kezére került s midőn Rácz István 4-ik nejét Tamásfalvi Krisztinát elvette, ennek pénzével kiváltván, hagyta nejére*Tört. Tár. 1891. évf. 498. l. s első nejétől Bodoni Máriától való leánya Orbán Eleknének, de Tamásfalvi Krisztina Sombori Sándornak és Péternek hagyta, kik el is foglalták, tőlük azonban Orbán Elek kiváltotta s fiára hagyta.

1682-ben*Km. Szolnok int. R. 7. Apaffy Mihály Rácz Istvánt itteni részében megerősíti.

1694-ben*Gyf. Szathmár fasc. 2. nr. 35, 56. birtokosa Rácz István.

1701-ben*Km. prot. Laky 19. Tamásfalvi Krisztina e birtokát férjére Rácz Istvánra s atyjafiaira Almády András és Miklósra három egyenlő részben hagyja. 1715-ben*Erd. kancz. ltár. 1715. 131. pedig azon néh. Almády András leányára: Krisztinára s néh. Almády Miklós árváira: Miklós és Juditra hagyja. Kiktől Rácz István leánya jogán előbb Felvinczi Józsefné, másodízben lengyelfalvi Orbán Elek neje jogán*Ugyszintén Rácz István többi birtokai is mind leányára Orbán Eleknére szállottak, mint Galgó, Magura, O.-Bogáta. az itteni egész falut megszerezte*Tört. Tár. 1891. évf. 493. l. fiúágra 1720 körül, de úgy látszik, hogy megint a Ráczok kezére került.

1750-ben*Erd. főkormszéki ltár. br. Orbán Elek birja neje jogán.

1786-ban*U. o. birtokosa özv. Rácz Antalnénak 17 jobbágya s 2 zsellére van. 1811-ben*Megyei ltár. Rácz Antal a birtokosa.

1820-ban*Erd. kanczellária ltára. birtokosai: galgói Rácz Antalnak van 5 telke, id. Rácz Imrének 4, Rácz Károlynak 3, Rácz Péternek 3, Rácz Istvánnak 1, ifj. Rácz Imrének 1 és Ujfalvi Samunak 1 telke.

1846-ban*1863. Urb. Wes. 128. l. és 1897. Deési kir. törvényszék 9504. polg. sz. galgói Rácz István itteni részét id. Pataki Dánielnek adta zálogba, a kitől annak leánya Laura békésgyulai Placsintár Ödönné váltotta ki 1870-ben s ma utódai birják.

1863-ban*Urb. Wes. 88–187. l. Rácz József, ifj. Rácz István, Ketheli Juliánna özv. Rácz Ádámné, id. Rácz László és Sámuel, Kászonyi Albert és Sándor, ifj. Rácz József és Rácz Antal úrbéri kárpótlásban részesültek.

1866-ban*Erd. főkormszéki ltár. az itt összeírt 37 füstből egyetlen nemesi füst sem volt.

Jelenlegi nemesjogú birtokosai: farczádi Simó Lajos, Tamási Péter, Rácz családtól vásárolták, és békésgyulai Placsintár Ödön gyermekei: István és Sámil.

Falkusa lakói kezdet óta oláhok. Nemsokára megalakulása után, 1603-ban*Urb. Conscript. fasc. 65. nr. 87. a Mihály oláh vajda és Básta dúlásai alatt a falu teljesen {434.} elpusztult, úgy, hogy egyetlen ház s ember sem maradt itt épen s életben. Jelenlegi lakóinak őseit azután telepitette meg a birtokos Rácz család.

Mezei munkával foglalkozó lakói kevésbbé szorgalmatosak. Csütörtökön maguknak nem, de más idegen községben dolgoznak, hogy a jég a határukat el ne verje. Táplálékukat a törökbúza szolgáltatja különböző alakban, melyet hüvelyes veteményfélekkel és hagymával fogyasztanak, de böjt alkalmával, a mi gyakori és huzamosan tart, kizárólag hagymával és törökbúzakenyérrel élnek.

Ruházatukat gyapjúból és kenderből házilag állitják elő; mellrevaló, fehér czondra, gyapjú harisnya, bocskor, báránybőr kucsma és szalmakalap az öltözetük.

Házaikat s gazdasági épületeiket közönséges erdei boronából épitik s szalmával fedik. Házi bútorzatuk egy-egy lócza.

A gör. keleti felekezethez tartoznak. Temploma kőből épült a falu közepén 1883 körül s Mihály és Gábor főangyalokról van elnevezve. Harangjai 1893-ban készültek Kolozsvárt. Állandó papjuk soha sem volt, a szomszédos községek lelkészei szolgálnak be. 1748-ban*E. F. ltár. egy elköltözött jobbágy házát br. Orbán Elek földesura az ekklézsiának adományozta papi lakhelyül, de hozzá tartozó fekvőségeit a lakosok közt osztotta fel. 1822-ben*Torma gyüjt. a deési róm. kath. egyházközség filiája, melynek alapját valószinüleg Orbán Elek vetette meg, de később megint visszatértek a gör. keleti vallásra.

Iskolailag Gombás és Muncsellel egyesült s állitottak be tanitót a népoktatási törvény meghozatala után.

Éghajlata zordnak mondható, szélnek ki van téve, jég kevés és ritkán bántja, de a járvány gyakori, a mi házi viszonyaikból eléggé kimagyarázható.

1750-beli*Erd. főkormányszéki ltár. hivatalos összeírás szerint e hegyek közt lévő falu határa egészen hegyes és terméketlen. Baromtenyésztésből élnek, melyeket a másfél mértföldre fekvő Deés s más szomszédos vásáros helyen szoktak elárusítani. Ezért igás barma csak egyeseknek van, kik szántás-vetéssel foglalkoznak ugyan, de a legnagyobb rész csépléssel keresi kenyerét.

Határa két fordulós, négy ökörrel szántható, trágyázni hegyes volta miatt nem lehet s ezért igen sovány, szekérrel sem lehet oda menni. Egy köböl őszi vetésből 4 kalangya s kalangyánként másfél véka szemmel fizet középtermésben; a tavaszi vetés köble 6 kalangyát {435.} s kalangyája 2 véka szemet ereszt. Szőlője nincs, de annál több erdeje, legelője elegendő. Kaszálni különböző helyeken és fordulónként szoktak s így vetik a törökbúzát is, mert külön fordulója nincs. Adó alatt levő határa 64 köböl férőű, elvetettek 32 1/2 köböl őszi búzát, 20 1/2 köböl tavaszi búzát, zabot, lett 3 köböl tengerije, van 31 szekérnyi szénarétje, 6 jármas ökre, 38 tehene, 9 tulok, 44 juh, kecske, 8 disznó és 31 kosár méh. Iparosa 2 szekrénykészitő és egy kerekes.

1822-ben*E. F. K. ltár. határa 3-ad osztálybeli. Van 82 köböl vetésre való szántója, 113 szekér szénára való rétje, 9 ökör, ló, 12 tehén, 14 borjú, 15 disznó.

Határa hegyes s jelenleg is rosz; erdélyi fajta szarvasmarhát, raczka juhot és kevés, elfajzott mangalicza disznót tartanak. A rosz talaj s hideg égalj miatt a beszterczei szilván kivül másféle gyümölcse alig van.

A falun keresztül folyó patak vize egyedül való itatója.

Határhelye 1721-ben*Km. Met. T. 5. Jepuras. 1898-ban dűlői: Zsezsunyilor, borzhegy; Pojenyile, Pojenyicze, tisztás; Catrape cu Ples, gödrös, hegyes hely; Zepora Uli, árkos, patakos hely és Doszu Plajuluj, a Plajhegy északi része.

1703 körül*Erd. főkormszéki ltár. lakik benne 6 jobbágy s egy cséplő zsellér 7 telken, örökséges puszta ház 8; adó alatt van összesen 4 ökör, 5 tehén, egy ló és 6 juh.

1713-ban*U. o. van itt 2 jobbágy, 2 zsellér 4 telken, 40 köböl vetésre való szántó, 25 szekérre való rét, lett egy köböl törökbúzája, 3 tehén, 2 ökör és borjú, 4 sertés; adóssága 70 frt.

1750-ben*U. o. lakik benne 17 jobbágy 13 házastelken s egy ily özvegy egy házastelken, egy telkes és egy e nélkül való zsellér egy-egy házban. 1748-ban egy jobbágya Orbán Eleknek elköltözött s háza pusztán áll.

1831-ben*Consign. Statist. topogr. 51. lakossága 117 gör. kath.

1857-ben 186 gör. keleti oláh lakossal, házak száma 34.

1886-ban 251 lakossal.

1891-ben lakossága 293, ebből 16 gör. kath., 277 gör. keleti.

Adóba fizettek 1703 körül*Erd. főkormányszéki ltár. 12 frtot, 2 és 1/4 köböl búzát s ugyanennyi zabot s másfél szekér szénát s egy húsra való barmot. 1750-ben*U. o. adója 109 frt 50 kr. 1749-ben*U. o. 117 frt 37 kr. 1775-ben*U. o. 97 frt 23 kr. 1822-ben 70 frt 23 kr. 1898-ban 473 frt 58 kr.