# Sajgó.

Nevének változatai: 1379-ben*Fejér Cod. IX. vol. V. 342. Solgo. 1405-ben*Gr. Bánffy ltár B. 1. Salgo. 1549 előtt*Erd. fisc. ltár. Miscell. 6. sub. lit. A. Salÿgó. 1590-ben*Gyf. Lib. Reg. II. Sig. Báthory fol. 205. Salygo. 1616-ban*8. L. Reg. 176. és 198. Sajgó. 1830-ban*Cons. stat. topogr. 159. l. Sajgó, oláh neve Sigo.

Nevét a mellette levő nagy erdőtől vette, melynek Sajgó volt a neve. Sajgó annyi, mint zajgó; sok erdőt neveztek őseink hajdan így, ellentétben a csendes erdőkkel. Hasonló eset erre az ó-szláv suma, mely zajt és nagy erdőt is jelent.

A 603 méter magas Sajóhegy közelében fekszik, kelet felé egy hegytetőn. Határán ered azon kis patakocska, mely Keménye és Szinye közt a Deberke patakába siet. Deéstől 14.5 kilométernyire van a deési járásban.

Sajgó első megemlítésénél 1379-ben*Fejér Cod. IX. vol. V. 342. királyi birtoknak mondatik s mint ilyen, Bonczhidához tartozott később is. Valószinüleg Lajos király Sajgót a losonczi Bánffyaknak adományozta, de Zsigmond király elvette tőlük, tudniillik Dezsőfi Miklós fiaitól István, Ferencz és Dezsőtől, azért, mert nápolyi Lászlóhoz állván, hűtlenségbe estek, de 1405-ben*Gr. Bánffy ltár B. 1. megkegyelmezvén, Sajgót Dénes bán fiainak Lászlónak és Györgynek visszaadta.

1461-ben*Km. prot. e. 69. Bozzási Miklós fiai: Péter, Pál, László és Benedek és Keczeli Zele Balázs fiai: Balázs és László az itteni résznek adományozásától a királyt, birtokbavételétől pedig Rapolti Gotthárdot tiltják, mely rész reájuk néh. Margittól, Kecseti Pergelin leányától szállott.

{6.} 1508-ban*Gr. Bánffy ltár. Leleszi kápt. nr. 3. B. Báthori István a Szaniszló Miklós fia a Bánffy Zsófi jogán meginteti Bánffy Jánost a leánynegyedért (dosért) és parafernumért ez és több más falubeli illetőségeért.

1511-ben*Gr. Bethlen ltár. egy összeírás szerint itt egy rész Bethlen Miklós fiainak János és Farkasnak kezén volt.

1515-ben*Km. prot. 1550: 53. és Gyf. cista Szathmár fasc. II. 54. Bánffy Péter itteni részét, mely reá néh. Bánffy János után szállott, Kendy Gálnak veti zálogba.

1519-ben*Km. prot. Magno 76. Bánffy László fia Miklós itteni részét atyjának adja cserébe.

1524-ben*Dl. 30349. és Km. prot. R. 110. Losonczi Bánffy László gyermekei: Miklós, Bernát, László, Gábor, Magdolna és Anna itteni részüket Kendy Gáltól visszaváltani akarják.

1524-ben*Km. prot. R. 154. Bánffy László gyermekei itteni részüket Podvinyai Pál deák s nejének Zsófiának néh. Kecsetszilvási Kristóf leányának eladják, ezt azonban még azon évben*U. o. 155. visszavonják.

1535-ben*Km. Doboka K. 21. János király Kendy Ferenczet, Mihályt és Antalt itteni részükben megerősíti, de a következő 1536-ik évben*Km. Kolos B. 132. Bánffy László, Miklós és Mihály itteni részükbe új adományozás czímén beigtattatnak.

1546 körül*Gyf. kápt. Misc. III. fasc. 4. nr. 44. Bánffy Gáspárnak itt 7 jtelke volt.

1549 előtt*E. F. L. XIX. Misc. fasc. 6. A. néh. Bánffy János fia János Báthori Szaniszlófi Miklós fiát Istvánt, a ki anyjának Zsófiának azon néh. Bánffy János leányának részét perrel kereste rajta, itteni részében testvéréül fogadja.

1551-ben*Gyf. kápt. Divers II. fasc. II. nr. 10. és fasc. 3. nr. 45. Ferdinánd király Szentiványi Kendi Ferenczet s fiát Jánost Sajoi(?) nemes udvarházában megtartatni igérte.

1554-ben*Km. prot. Isab. reg. 86. Bánffy Mihály itteni részét vejének Tinnini Bojnicsics Horváth Györgynek köti le.

1554-ben*Km. összeírás. Kendy Ferencz a kecsedi uradalmához itt 2 részben 1 kapu jobbágyot bir.

1503-ban*Gr. Bánffy ltár. Bánffy András és Péter itteni részüket Kendy Gálnak vetik zálogba.

1568-ban*Torma gyüjt. Szilvási Szilvássy Jánost és Pétert itteni birtokukba beigtatják.

1572-ben*Gr. Bánffy cs. ltára. Bánffy István fia István, fia Farkas tiltakozik Bánffy János, Mihály és István testvérei által itteni részüknek Kendy Ferencz részére való átadása ellen.

{7.} 1577-ben*2. Lib. Reg. Sig. Báthory 100–103. Báthory Kristóf a hűtlenségbe esett Békés-párti Kendy Gábor itteni részét Kendy Ferencznek adományozza. Többi birtokosok Kendy Sándor, Podvinyai Mihály. (Páska, Gorban nevű jobbágyok emlittetnek.)

1578-ban*Lib. Reg. III. 69. Rudolf császár Bánffy Farkast, Kristófot, Györgyöt, Boldizsárt, Tamást, Gábort, Gáspárt és Lászlót itteni javaikban megerősíti.

1578-ban*Gyf. kápt. Div. Cott. II.fasc. 4. nr. 54. Szathmár fasc. 2. nr. 22 és Cent. BB. 50. Patócsy Katalin Kendy Sándorné, Patócsy Erzsébet Bánffy Boldizsárné és néh. Patócsy Gáspár leánya Anna itteni részükben megerősittetnek. Többi birtokosok Kendy Péter, Bánffy Kristóf.

1579-ben*Gyf. kápt. Cent. D. 67. mivel Bánffy László s fiai Miklós, Bernát, László és Gábor itteni részüket egykor Podvinyai Pálnak s nejének Kecsetszilvási Kristóf leányának Zsófiának eladták, Kendy Sándor mint Kendy Mihálynak s azon Kecsetszilvási Kristóf leányának Zsófiának fia abba beigtattatik.

1585-ben*Km. Kolos S. 137. Báthory Zsigmond néhai Szilvási Andrásnak Jankafi Magdolnától való fiait Jánost és Pétert itteni részükben megerősíti.

1590-ben*II. Lib. Reg. Sig. Báthory 205. és Gyf. Cent. D. 89. Kendy Ferencz itteni a Kendy kastélyhoz tartozó részében megerősittetik, de az igtatásnál Kendy Gábor ellentmondott.

1594-ben*Km. Szolnok int. G. 8. R. 16. Báthory Zsigmond néh. Kendy Gábornak itteni részét, annak hűtlensége miatt Ravazdy Györgynek adományozta.

1598-ban*Km. Doboka R. 5. birtokosai Tahy István és Bánffy Kristóf özvegye Bocskay Anna.

1601-ben*Km. prot. B. 45. Tahy István itteni Báthory Zsigmondtól nyert részét nejére Kendy Zsuzsánnára hagyja.

1607-ben*Km. prot. D. 3. Kendy István 3 itteni jtelkét Szilvási Péternek adja cserebe.

1607-ben*4. Lib. Reg. 208. Kendy István itteni részét Mindszenty Benedeknek és nejének Bánffy Margitnak átengedi.

1608-ban*E. F. L. XVII 1/2. 44. C. girothi Torma Miklós Bánffy Mihály és Ferencztől zálogban birt itteni részét végrendeletében fia Miklós és neje Kun Borbálára hagyja.

1616-ban*8. L. Reg. 176. a fejedelem itteni részét Haller Zsigmondnak s nejének Kendy Krisztinának adja.

1618-ban*Km. Doboka R. 25. Ravazdy György fiai András és István tiltakoznak az {8.} ellen, hogy e birtokot, melyet atyjuk Báthory Zsigmondtól nyert s Mihály vajda elkobzott, most Wesselényi Boldizsár, mint Mindszenty Benedek árváinak gyámja elfoglalva tartja, a ki ez évbeli*Rettegi gyüjt. itteni birtoka után a lustrára egy gyalogpuskást állit ki.

1620-ban*10. Lib. Reg. 141. Km. Doboka H. 23. Bethlen Gábor Haller Zsigmondot megerősíti azon birtokban, melyet egykor a hűtlenségbe esett Kendy István birt, de Bánffy Margit Allya Farkasné, Bánffy Judit Szikszay Györgyné, Bánffy Borbála Huszár Istvánné, Bánffy Anna Wesselényi Boldizsárné s Bánffy Zsuzsánna Béldy Kelemenné, továbbá Bornemisza Zsigmond, Bornemisza Judit Kornis Ferenczné és Kendeffy Gáspárnak Bornemisza Zsuzsánnától való gyermekei: Miklós, Judit és Anna az itteni Patócsy-rész iránt ellentmondtak.

1624-ben*Gyf. Cent. J. 34. Z. 51. 77. és 16. L. Reg. 70. Haller Zsigmond itteni részét testvérére Haller Istvánra hagyja, mely rendelkezését 1630-ban*U. o. a fejedelem is megerősíti.

1638-ban*Km. Szolnok Int. R. 17. Ravazdi András azon perben, melyet Mindszenti Krisztina ellen folytatott, a nagy távolság miatt maga s fiai György, András és testvére István nevében itteni részéről Mindszenti Krisztina Somkereki Erdélyi Istvánné javára lemond.

1648-ban*Km. Kolos N. 16. Bánffy Zsigmond itteni részét nejének Nemes Annának vetette zálogba, de az igtatásnál Bánffy György és Dénes annak ellentmondtak.

1649-ben*Torma gyüjt. birtokosai: Haranglábi Margit Szakácsi Jánosné és Csáky Istvánné Mindszenti Krisztina.

1650-ben*Conscriptio. mint fiskális birtok Szamosújvárhoz tartozik.

1656-ban*Torma cs. levéltára. Szóváros községe egy Szakadásalja nevű 60 szekérnyi kaszálóról Sajgó község részére lemond.

1653. és 1658-ban*U. o. a szamosújvári uradalom és a deési sókamarának itt 10, gróf Csáky Istvánnak 5 adófizető jobbágya van.

1659-ben*27. L. Reg. 147. Barcsay Ákos a fiskus itteni részét gyerőmonostori Ebeni Istvánnak s nejének Kun Katalinnak adja zálogba 500 frtért s birta fia Ebeni László.

1668. és 1669-ben*Dr. Vajda J. cs. ltára. Ebeni István és neje Kun Ilona örökségein az Ebeni család részéről: Wass János, Erdélyi Miklós, Sárossy Ferencz és Gsegezi Miklós, a Kun család részéről: Daczó György és Kun István, ez utóbbinak megbízott hű szolgája Bácsy János megosztozván, {9.} 4 jobbágyot a Kun, 7 jobbágyot fiaikkal együtt az Ebeni családbeliek örököltek.

1671-ben*E. F. L. XII 1/2. fasc. 11. A. Czegei Wass János e falut magának adományoztatni kérte, a mit a fejedelem meg is tett.

1681-ben*U. o. Apaffy Mihály a fiskus itteni részét, melyet azelőtt Ebeni István birt s néhai Wass János váltott magához, most ennek özvegyének Ebeni Évának a László leányának adja 600 frtért zálogba.

1681 febr. 28-án*Weér cs. ltára. Czegei Wass János a birtokosa.

1683-ban*Gr. Kornis ltár. Légeni Szilvássy János kapitány zálogba adja itteni örökségét nénje gr. Mindszenti Krisztina özv. gr. Csáky Istvánnénak.

1688-ban*Torma gyüjt. Kapy Krisztina gersei Pető Istvánné és testvére Erzsébet Jábroczky Ádámnénak jutott itten 6 örökség, mely zálogjogon Apor kezére került.*L. Viczénél.

1694-ben*Gyf. Szathmár fasc. 2. nr. 35. 56. birtokosai Apor István és Wass György.

1696-ban*Gyf. Misc. III. fasc. 5. nr. 38. Sajgó török hódoltság alatt levő falu.

1702-ben*Erd. főkormsz. ltár. egy telkes nemes Pap Gábor (pap).

Sajgó 1713-ban*Megyei ltár. elpusztult falunak mondatik, földjét a szomszéd falvak mivelik.

1721-ben*E. F. L. XII. ifj. Vay György itteni részét katonásitott birtokáért kapta cserébe. Többi birtokosai: Apor Lázár, Kornis Zsigmond és br. Bánffy György.

1766-ban*E. F. L. III. 222. A. B. az itteni fiskusi részt, t. i. 11 jobbágyot gr. Wass Dániel fia Ádám birta, de a fiskus magához váltotta. Többi birtokosok: gr. Kornis Zsigmond,*U. o. XII. 1/2. 11. A. br. Bánffy György és Kapi Teréz az Apor Lázár özvegye.

1768-beli*Gr. Kornis ltár. tanúvallatás alapján Légeni Szilvást Jánosnak itteni részét a br. Diószeghi család birja.

1770-ben*Megyei ltár. Weér András egyik birtokos.

1771-ben*Km. Szolnok int. T. 16. a fiskus itteni részét, t. i. 3 zsellértelket a gr. Wass családtól kiváltván, Szakállasfalvi Tarcza László és Gábornak és a Toldalagiaknak adja cserébe ezek glédeni és monori részükért.

1786-ban*Erd. főkormsz. ltár. birtokosai: Weér Farkasnak van 4 jobbágya, 1 zsellére, 3 szegénye, özv. Toldalagi Andrásné Náprádi Krisztinának 2 jobbágya, Tarcza Gábornak 2 jobbágya, 2 zsellére, Tarcza Lászlónak 3 {10.} jobbágya, 1 szegénye, br. Bánffy Györgynek 1 jobbágya, 1 szegénye, br. Bánffy Farkasnak 1 jobbágya, Tőkés Lászlónak 1 jobbágya, Csernátoni Jánosnak 2 jobbágya, 1 szegénye, Túri Mihálynak 1 jobbágya, 2 szegénye, Szabó Gábornak 1 zsellére, Tamás Dumitrunak 1 jobbágya, 1 szegénye. Egy telkes nemes Marosán Mihály.

1820-ban*Erd. kanczellária ltára. birtokosai: Apor Lazárnénak van 7, br. Diószegi Mihálynak 3, Somlyai Jánosnak 3, Szilvási Miklósnak 2, Borbély Jánosnak 1 1/2, br. Bánffy Ádámnak 1, Tarcza Lászlónénak 1 elpusztulva, Weér Klárának 1 telke. Szabad nemestelek 2 1/2, melyből Flórián Tódorné Tarcza Vana egyet bir. El van pusztulva 4 telek.

1829-ben*E. F. L. a Toldalagi család és a Nemes, máskép Tarcza család birja a Vay-féle részt.

1838-ban*Megyei levéltár. 6 immunis vagy nem adózó egy telkes nemes lakosa van, mind oláh ajkú, közülök egy sem tud írni, olvasni.

1863-ban*Urb. Wes. 83–178. l. br. Diószegi Antal, br. Bánffy Albert, L. Bányai Márton, Jékey Sándor, Somlyai János, Szilvási Miklós, Borbély László, Brencsán Albert, Erzsébet és Mária részére úrbéri kárpótlást utaltak ki.

1866-ban*Erd. főkormsz. ltár. nemesi jogú birtokosai voltak: 5 Csicsó, 1-1 Pap, Bob és Orosz családbeliek.

1898-ban birtokosai: Bányai Károlin, öröklés, Szongott Menyhért, vétel, Csicsó Manó és Tivadar öröklés folytán.

A község magyar neve s határhelyei azt mutatják, hogy egykor magyar lakosai voltak, kik az alparéti lázadás után számban, erőben megfogyatkozva, a lassanként ide húzódó oláhságba olvadhattak be.

Mint az 1658. évbeli*Adóösszeírás. összírás tanusitja, az oláhság még nem volt oly számos, hogy papot tarthatott volna, pedig a köztehertől való menekülés és ettől való könnyítés erre eléggé csábította. 1546 körül*Gyf. kápt. Misc. III. fasc. 4. nr. 44. Juga, Gorbán, Csoroslyány, Demjén jobbágycsaládok laknak itt.

Jelenleg oláhok lakják, földmiveléssel foglalkoznak. Eledelük tej-nemüek s főzelék-félék. Öltözetük darócz, mely házilag készül, sapka és bocskor, részben csizma; nyáron vászonruha s jobbára mezítláb járnak. Épületeik fából valók, szalmafedelüek.

1810-ben*Megyei ltár. selejt. 931. sz. kórház állittatott fel a venusi betegségek gyógyitására, mely ez időben nemcsak itt, hanem több községben el volt terjedve. Valószinüleg az itt tanyázó katonaság töltötte el.

Gör. kath. egyházközség temploma fából épült s a felsőgyékényesi {11.} pap szolgál be jelenleg. Régebb önálló egyházközség volt. Iskoláját is az anyaközséggel együtt tartja fenn.

Magas fekvésénél fogva a szélnek nagyon ki van téve, jégeső igen gyakori, éghajlata azonban egészséges.

Az 1750-beli*Erd. főkormsz. ltár. összeírás szerint határának fele mondható termőnek, ez is, a többi is hegyes, köves s egy harmada éppen terméketlen. Lakosai földjük termékeiből élnek, melyeket 4 mértföldnyire fekvő Szamosújvár és 3 mértföldnyire eső Deés vásárain árusítanak el. Határa két fordulós, 6–8 ökörrel szántható, a trágyázást évenként megkívánja, de szekeres trágyával való javítása nincs szokásban, részint nem is lehet. Egy köböl őszi vetés a termőbb részen 6 kalangyát, szemül 1 1/2 vékával fizet, a kevésbbé termő rész a bele vetett magot is alig adja vissza. Erdeje a szükséghez mérten, úgyszintén legelője is elegendő, kaszálója fordulónként. Van ekkor 1 14 köbölnyi szántója, melybe elvetettek 84 1/2 köb. búzát, 29 1/2 tavaszgabonát, tengerije termett 1 véka, rétje 86 szekérnyi. Van 53 jármas ökre, lova, 53 tehén, 4 tulok, 82 juh, kecske, 24 disznó és 27 méhköpű.

1822-ben*Cziráki urb. oszt. határa adózás tekintetében 3-ad osztályú. Adó alatt van 367 köb. szántó, 272 1/4 szekérnyi kaszáló, 4 ökör, 4 ló, 17 tehén, 2 juh, 2 kecske.

Jelenleg határának földje gyenge termésű; terményei: tavaszbúza, zab, törökbúza; hazai fajta szavasmarhákat, juhokat, kecskéket és kevés sertést tenyésztenek. Gyümölcse: közönséges alma, szilva, körtve és dió.

Itatója forrásaiban, melyek Toptyile, Csorgae, Funtina Ptyetri, Sub Dosilor elnevezés alatt fordulnak elő; patakjai csak esős időben csergedeznek. Épületnek való köve jó.

A csicsovoró dülőben, mint az emberek beszélik, egykor vár állott, mintegy 4 holdnyi területen tégladarabok itt-ott ma is láthatók. Azt állitják, hogy itt egykor tatárok laktak volna, mielőtt a jelenlegi község keletkezett. Kérdés, vajjon nem az 1551-ben emlitett Kendi erődített udvarháza állott-e itt? A hódoltság idejében a törökök tanyáztak e helyen, kiket a nép tatároknak emlit.

A község területe 1900-ban 1175 k. hold.

Jobbágyszolgálmányok: 1554-ben*Km. összeírás. Szent-Márton napon az egész nyilas jobbágyok 1 frtot, a fél nyilasok 50 denárt fizetnek. Karácsonykor azok, a kiknek ökrük van, 1 szekér fát szállitanak be. Tartoznak 4 kalangya gabonát learatni.

{12.} Határhelyek: 1371)-ben*Fejér Cod. IX. vol. V. 342. Eredetije a br. Mednyánszky-féle gyüjteményen. Nemz. múz. Orbó patak, Bábolna, hegy, Tövismező, Sajtos út (Sohtus ut) = sós út, Szakadat út, Kövespatak, Ménespatak.

1766-ban*E. F. L. III. 222. B. Demb, Valcsel, Gregyine, Kriszti, Broste, Zepogye, Sztrimbencze, Polczore, erdő.

1771-ben*Km. Szolnok int. T. 15. La Valcsel és Dupe gredin.

1898-ban dűlők: Broszkor, Gyalu Galuluj, Funacz, Gyalu de Alizslok, Korabgya, Cziczovoro, mely itteni egykori várától vette nevét, Magulicza, Goronyi.

Lakossága: 1750-ben*Erd. főkormsz. ltár. lakik itt egy telkes nemes egy telken és házban, 4 jobbágy, 13 telkes, 1 e nélkül való zsellér ugyanennyi telken és 19 házban és 2 kóborló. Ez évben 2 zsellér költözött el innen.

1830-ban*Cons. statist. topogr. 159. l. 1133 gör. kath. lélekkel.

1857-ben*Orsz. ism. tábla 27. l. e szamosujvári kerülethez tartozó községben van 38 ház, 146 gör. kath. lakos.

1886-ban 170 gör. kath., 6 zsidó, együtt 176 lakos.

1891-ben 231 lélekből 1 róm. kath, 226 gör. kath., 1 ev. ref. és 3 izraelita.

1900-ban 276 lakossal, melyből 8 magyar, 268 oláh, 271 gör. kath., 5 izr., írni, olvasni tud 2, lakóház 56.

Adója: 1750-ben*Erd. főkormsz. ltár. 85 frt 6 kr. 1755-ben*U. o. 55 frt 9 kr. 1775-ben*U. o. 225 frt 16 kr. 1822-ben*Megyei ltár. 147 frt 52 kr. 1898-ban 628 frt 25 kr.