# Rév-Körtvélyes.

Nevének változatai: 1405-ben*Leleszi ltár. Stat. D. 209. Kwrthuelrew. 1424-ben*U. o. Stat. D. 197. Kerthewelrew. 1566-ban*Urb. et conscr. fasc. 101. nr. 45. Körtwelkew. 1567-ben*Gyf. kápt. cent. E. 92. R. 48. Keortvelyreu. 1609-ben*6. L. Reg. 92. Körtvelire. 1650-ben*Erd. országgyül. eml. XI. k. 105–112. lap. Körtvély-Rév. 1668-ban*Gergely Teofil cs. ltára M.-Lápos. Rev-Körtvélles. 1723-ban*Gr. Kornis cs. ltár. Körtövelyes. 1830-ban*Cons. statiszt. Topogr. 157. l. Révkörtvélyes, oláhul Kurtyusél.

Nevét onnan vette, hogy hajdan itt a körtvét nagyobb mértékben tenyésztették s a patakon és a Szamoson át rév is volt.

A Nagybányára vezető államútban N.-Ilondán alól a Szamos jobbpartján fekszik, keresztül foly rajta a Valea Seaca patak. Deéstől 46.3 kilométernyire a nagyilondai járásban.

Kővár tartozéka s oláh falu volt, s mint ilyen, már 1405-ben*Leleszi ltár. Stat. D. 209. előfordul, midőn Zsigmond Kővárt Balk fiainak Demeter és Sandrinnak és Drág fiainak György és Sandrinnak adományozta.

Az 1424-iki*U. o. Stat. D. 197. osztály szerint az Drág fiainak György és Sandrinnak jutott.

1427 körül*Dr. Thallóczy. Kamara Haszna 183. összeírás szerint Drágffy e birtokából 10 porta után 3 frt adót fizet.

1543-ban*Adóösszeírás. Drágffy Gáspáré. 1546–52-ben pedig már özvegyeé.

1553-ban*U. o. Drágffy György emlittetik.

1556-ban*Károlyi okltár III. 289. Izabella királyné a magban szakadt Drágffy György e birtokát Báthory Györgynek, nejének Báthory Annának és fioknak Istvánnak adományozta.

{557.} 1565-ben*Lib. Reg. II. 578. Báthory György Miksa császár ellen fellázadván és leveretvén, feje váltságául Kővárát s azzal e tartozékot a császárnak engedte át.

1567-ben*Gyf. kápt. cent. E. 92. R. 48. II. János király visszafoglalván Kővárt Miksa császártól, azt összes tartozékaival, tehát e tartozékot is Beregszói Hagymás Kristófnak adományozta.

Az 1603. évi*Urb. et conscr. fasc. 16. nr. 19. úrbárium szerint a kisnyiresi járáshoz tartozott, de a megelőző évi háboruban teljesen leégett.

1609-ben*Gyf. és km. 6. Lib. Reg. 92. Báthory Gábor Zelink Simont, Andrást s testvéreit megnemesitvén, egyuttal a Szamos mentén lévő házukat is minden közteher alól kiveszi.

1617-ben*Orsz. lt. Lymbus. Bethlen Gábor Csomaközy Lászlónak e birtokát, melyet az Báthory Gábortól kapott, elfoglalta.

1620-ban*Gr. Rhédey lt. Közép-Szolnokvármegye szolgabirái Bethlen Gábor fejedelem inscriptiója alapján Prinyi Gábort e falu birtokába beigtatják, de még ez évben Perényi (Prinyi) Rhedey Pálnak engedi át.

1630-ban*16. L. Reg. 86. Brandenburgi Katalin e birtokot Toldalagi Jánosnak adja zálogba.

1650-ben*Erd. országgyül. eml. XI. köt. 105–112. l. Kővárhoz tartozó fiskális birtok.

1651-ben*Km. Lymbus. birtokosa Boros Ferencz. Nemes a Szelink család.

1669-ben*Gyf. prot. Append. 126–157. összeírt nemesek a Szilink család 2 taggal. Szabadosok a Szilink családok.

1699-ben*Erd. főkormsz. ltár. birtokosai Rhédei Ferencz árvái.

1702-ben*U. o. birtokosai Bethlen Ferencz és Bánffy Péter.

Oláh nemesek: a Silling és Nemes családok

1723-ban*Gr. Kornis ltár. Musán Gliga. 1739-ben*U. o. idevaló nemes Filling Marján (Silling ?):

1766-ban*E. F. L. 487. C. a fiskus gróf Kendeffy Ráchel gróf Bethlen Gergelyné itteni részét magához váltani akarta.

1786-ban*Erd. főkormsz. ltár. birtokosa gr. Bethlen Gergely; van 24 jobbágya.

1809-ben*U. o. birtokosai: gróf Teleki Domokosnak van 15 jtelke; egy telkesek: 15 Szilink 2 Butucze, egy Dancs, 2 Magos, egy Csocsán s egy Togyerik család.

1820-ban*Erd. kancz. ltár. birtokosa gr. Teleki Domokos.

{558.} 1863-ban*Urb. Wes. 108. l. gr. Teleki Pál özv. Keményné részére úrbéri kárpótlást utaltak ki.

Jelenlegi birtokosai (1892–98): Szilink János 40 h. Fülöp Lajos és Hosszú Elek 40 h. Öröklés atyjuk után.

A község magyar neve után azt tartjuk, hogy első lakosa magyarok voltak, de ezek valószinüleg hamar kipusztultak, mert adataink ezután oláhok lakta községként emlitik.

1566-ban*Urb. et conscr. fasc. 101. nr. 45. vajdája az itt lakó Hosszú Demján volt.*Kis-Nyiressel egy vajdaság alatt fizettek évi adót 14 frtot.

Jobbágycsaládok: Hosszú, Ser, Domonkos, Mihály, Rót, Rottis, Dikos, Alek, Fekete, Kis, Saser, Gaucza. Egy Slam nevü ács.

Szabados család a Hosszú s ugyanekkor emlitik azt is, hogy van helyben papjuk.

Jelenleg legnagyobb részben oláhok lakják, munkakerülők, foglalkozásuk a földmivelés. Nagyban babonások. Táplálékuk málé s főzelékfélék, hússal ritkán élnek, öltözetük házilag készül. Házaik s gazdasági épületeik fából valók szalmafedéllel.

Gör. kath. egyháza a hosszúrévi leányegyházközsége. Temploma 1865-ben épült kőből s 1867-ben szentelték föl Mihály és Gábor őrangyalok tiszteletére. A nagyobb harangja kolozsvári öntés: „öntettette a révkörtvélyesi román ekklezsia 1878” felirattal. A kisebbek ideje ismeretlen, felirata: E. G. O. N. E. M. S. P. M. A. V. Felekezeti iskoláját az újabb időben létesitette, jobbára csak nevében áll fenn.

Éghajlata mérsékelt, a keleti szél gyakori, a hidegláz is gyakran fordul elő, jég ritkán bántja.

1720-ban*E. F. K. ltár. rétje és szénája közepes minőségü, legeője elegendő.

Jelenleg határa termékeny. Termesztenek tengerit, zabot s őszi búzát, de ezt csak 5–6 év óta, azelőtt a rozsot termesztették. Állatai: hazai fajta szarvasmarha és kevés számban juh. Gyümölcse: alma, szilva (beszterczei) s dió. Itatója a Nagy-Szamos. Csorgói, tavai: Recsa, Csurgó, Fantana, Maguricsa, Fontana Rituluj, Fontana in Lazur, Fontana Brobgyilor, Izvor, Fontana de Piatre, Fontana de Carpeni, Fontana duncsi, Fontana intre puraie.

Van egy malma egy kővel, a kolozsvári Nemzeti szinház tulajdona.

„Pesterea Magurics” nevü barlangja nagysága- és ős állatok csontmaradványairól nevezetes.

{559.} Határán az állami út mellett jobbra egy kerek római őrtorony alapfalai 1882-ben, midőn néh. Torma Károly régészünk e tájon kutatott, még láthatók voltak.

Jobbágyszolgálmányok. 1566-ban*Urb. et conscr. fasc. 101. nr. 45. adó: Szent-György és Szent-Mihály napján 10-10 frt.

Ajándék: 18 quarta vaj, 18 sajt, egy meddő tehén, minden nyáj után egy juh, karácsonykor 18 szekér fa.

Birság: minden vérontásért egy frt, verésért 60 denár, idézésre meg nem jelenésért egy frt, nőszöktetésért 2 frt, erőszaktételért 12 frt, feleség elhagyásáért 7 frt.

A szabadosok kötelessége oda menni, a hová küldik őket, leginkább levelet vinni, szükség esetén háboruba menni. Minden biró és szabados köteles a várnak egy karvalyt adni, vagy annak fejében 25 denár karvalypénzt, karácsonykor pedig egy őzet, vagy 32 denárt. Papjok évente egy ágypokróczot köteles adni, vagy annak fejében egy frt 25 denár.

Tizedet adtak: makkon hizott disznóból, legelő disznóból, ha 100 van is egyet és 10-ből is egyet, kinek ennél kevesebbje van, minden egyes darab után 2 magyar pénzt, úgyszintén a méhből is, az ezekből jövő pénzfizetés a tisztet illette, ugyancsak neki fizettek „karvalypénz” czimen adóba 57 denárt a szabadosok. A papok egy ágypokróczot vagy egy frt 23 denárt, minden stronga nyáj után egy juhot, kinek tiznél kevesebbje van, semmit sem. A nagy község egy nagy fejős és a kisebb egy három éves ünőt tartozott adni.

Az 1603-ik évi*U. o. fasc. 16. nr. 19. úrbárium szerint adó: szent-mihálynapi 4 forint, szent-györgynapi u. a.

Ajándékok: 5 drb. sajt à 12 denár, 5 budai justa vaj à 12 denár, egy harmadfű tehén, 1/2 nagybányai mérő borsó, köles, lenmag.

Tized: minden disznócsorda után egy disznó, vagy megváltva darabját 4 denárral, a malaczot 2 denárral.

Minden juhnyáj után egy juh és egy bárány, a kinek kevesebbje van, egy báránybőr vagy helyette 25 denár.

Méhektől szintén tizedet adnak, vagy minden méhkas után 2 denárt.

Disznóadó gyanánt kosárpénzül 4 denárt adnak.

Robot: a vár számára évente 2 hold vagy faczia földet szántanak búza s ugyanannyit zab alá, a termésből pedig 2 nagybányai mérő búzát adnak. Minden kaszáló után egy boglya szénát.

{560.} A birák és szabadosok karvaly- vagy őzpénz fejében 60 denárt fizetnek fejenként.

Határhelyek. 1770-ben*E. F. L. VII. 487. F. Dupe Vás, La Fintina Luntsi, La oltovány, Dupe Tufe, La Styubej, La Hirtape, La Kureture, Intre Peri, La Holgyele, La Dumbrave, La Dumbur, Gorány, Priszáka, Resztake, Szurpityi, Pilinge, Sováj, Tyinoszu, Zepogye, Alekucz, Csirés, La Mastyin, Gyeketre, La Kérej, Gorony, Zetonu, Beravje, Rit, Lazuri, Kurmezij, Bultsu, Sezunyij.

1864-ben*Pesty Frigyes gyüjt. Lunka, Dumbrava, La Kipu, La bules, Valea száke, Maguricsa, Lazurile, Prundu, Resztoka.

Lakossága. Az 1543-ik éven kezdve rendesen csak egy kaput jegyeznek fel benne a hivatalos összeírók, egy pár évben épitenek egy két házat. 1566-ban*U. C. 101–45. 7 jobbágy lakosa van s az egész községben 7 lakó és 2 puszta ház.

1603 előtt*U. C. F. 16–19. 4 jobbágy s egy szabados nemes lakosa van s az egész községben 4 lakóház, de a nevezett évben*U. o. e kisnyiresi járáshoz tartozó falu teljesen leégett s csak 4 lakosa maradt.

1700-ban*Erd. főkormsz. ltár. fiaikkal együtt 10 jobbágy, 2 zsellér lakik benne s az egész faluban 4 lakóház.

1720-ban*E. F. L. VII. 547. T. 22 jobbágy, 12 zsellér, 8 szabados nemes lakosa van s az egész községben 10 lakóház.

1831-ben*Cons. statist. topogr. 157. 233 lakossal.

1886-ban 297 lakosból 280 gör. kath., 17 zsidó.

1891-ben 277 lakosból 9 róm. kath., 244 gör. kath., 2 ev. ref. 22 izraelita.

Adója 1898-ban 798 frt 58 kr.