# Pestes.

Nevének változatai: 1467-ben*Dl. 27916. Pesthes. 1576-ban*Gyf. kápt. Divers. II. fasc. 3. nr. 29. Pestes.

Oláhul 1830-ban*Cons. statist. topogr. 145. Pestyischu a neve, a mi odut, barlangot jelent.

Szűk völgyben déli meleg oldalnak dülve, erdők alatt fekszik, nyugatról keletre a róla nevezett azon kis patak hosszában, mely Kis-Somkúton alul, balról a Deberkepatakába szakad. Deéstől 13.7 kilométernyire a deési járásban.

Csicsóvár tartozéka volt s mivel először csak 1467-ben fordul elő,*Dl. 27916. kétségtelenül 1405–1467 évek között keletkezhetett. A Bánffyak birták, kik Mátyás király ellen fellázadván, pártot ütöttek, a miért javaikat a király tőlük elvevén, Szerdahelyi Imre fia György s fiai: Kis János és Mihálynak adományozta 1467-ben.*U. o.

1553-ban*Transilv. fasc. 9. nr. 69. Csicsóvár tartozéka, vajdája Somkúton lakó Marián.

1572-ben Báthori István birtokának iratik, jobbágya Markos*Deés város ltára. és Karácson Péter.

1578 körül*Gyf. kápt. Divers. II. fasc. 3. nr. 29. a fejedelem birja s a hűtlenségbe esett Békés-párti Kendy Ferencz e birtokát Kendy Sándornak adományozta.

1579-ben*Gyf. kápt. Szathmár fasc. 2. nr. 26. a fejedelem e birtokot Kendy Sándornak és leányai: Krisztina, Zsófi és Zsuzsánnának adományozta.

{441.} 1597-ben*Km. Torma J. másolata. Báthory Zsigmond a hűtlenségbe esett néh. Kendy Sándornak e birtokát Sákai Ghiczy Péternek s nejének Kendy Krisztinának (a Kendy Sándor leánya, előbb Kovacsócziné) adományozta.

1661–12-ben*Torma cs. ltár. birtokosa Némethi Gergely.

1616-ban*8. L. Reg. 176, 198. Bethlen Gábor e birtokot Haller Zsigmondnak s nejének Kendy Krisztinának adományozta, már előbb is birta Kendy Krisztina a Kendy István bélegén.

1620-ban*10. L. Reg. 141. Km. Doboka H. 23. Bethlen Gábor Haller Zsigmondot megerősiti azon birtokban, melyet a hűtlenségbe esett Kendy István birt, de Bánffy Margit Allya Farkasné, Bánffy Judit Szikszay Györgyné, Bánffy Borbála Huszár Istvánné, Bánffy Anna Wesselényi Boldizsárné s Bánffy Zsuzsánna Béldy Kelemenné, továbbá Bornemisza Zsigmond, Bornemisza Judit Kornis Ferenczné és Kendeffy Gáspárnak Bornemisza Zsuzsánnától való gyermekei Miklós, Judit és Anna az itteni Patócsy rész iránt ellentmondtak.

1624-ben*Gyf. Cent. I. 34. Z. 51, 77. és 16. L. Reg. 70. Haller Zsigmond itteni részét testvérére Haller Istvánra hagyja, mely rendelkezését 1630-ban*U. o. a fejedelem is megerősiti.

1632-ben*Km. prot. I. 44. és Protest. H. 3. Haller György óvást tesz az ellen, hogy a fejedelem öcscsének Zsigmondnak e birtokát annak magvaszakadtával elfoglalta.*L. Kodornál.

1638-ban*Gyf. Cent. Z. 37. Kékedi Zsigmond e birtokát Kékedi Jánosra hagyja.

1640-ben*Km. prot. II. 171. Neor. P. 45. Haller István s neje Zalai Barkóczi Anna a fejedelmet e birtok elfoglalásától tiltják, de úgy látszik hasztalan, mert 1650-ben*Torma gyüjt. II. Rákóczy György fejedelem birja és Kodorhoz kapcsolta.

1653 és 1658-ban*Torma cs. ltár. a szamosujvári uradalom és a deési sókamarának itt 6 adófizető jobbágya van.

1662-ben április 7-én*27. L. Reg. 407. Apaffy Mihály e birtokot, melyet Kemény János fejedelem Lubinczky Szaniszló lengyelnek adományozott oda, de ez hűtlenségbe esvén, Dési Makay Mihálynak (II. Rákóczy György alkincstárnoka volt) és nejének Szilágyi Zsófiának adományozza 500 frtba ugyanez év márczius 2-án Görgény-Szent-Imrén tartott országgyülés határozata alapján, a hol Kemény János adományai érvényteleknek határoztattak. Makay Mihály és Szilágyi Zsófi egyik fia Miklós, az elidegenitő és magvaszakadt, a másik Mihály, kinek két leányát mellőzve, a harmadik Sára Nádudvari Bonis Ferenczné, ennek 4 gyermeke volt: 1. Bonis Ferencz, kinek Szarvady Julitól Bonis Elek; 2-ik {442.} Bonis Sára Becze Lászlóné; 3-ik Bonis Mária Ujfalusy Péchy Péterné, kinek László, Ágnes Horváth Zsigmondné és Zsuzsa Somay Zsigmondné, ennek Somay József és Zsigmond; 4-ik Bonis Zsuzsa Bikfalvi Tölgyös Józsefné, gyermekei: egyik József, ki Kasza Zsuzsától (2-or Szarvadi Daninétól) hátra hagyta árváit Bikfalvi Józsefet és Máriát; másik: Mária Keresztes Samuné, ennek pedig Zsuzsa Gyarmathy Jánosné, Mária Nagy Józsefné, Zsigmond és Farkas.

Makay Mihály a gerendi táborban 1662 április 21-én a szomszéd Mányának felét megnyerte, de perelni kellett érette egyfelől Weér György és neje Pongrácz Máriával, kik szintén adomány útján kapták Apaffytól s ebbe magukat be is igtatták s 1669-ben lett vége a pernek, midőn Makay itéletesen azon oknál fogva kapta újra birtokába, mivel ő Weérnek beigtatásakor már beigtatott tulajdonosa volt s a Weér beigtatásnak ellent is mondott. Másfelől Gyerőffy György Makayt úgy adta fel, hogy e birtokot zálogban birná. 1674 febr. 28-án magának, zálogadomány mellett oly feltétellel, hogy Makayt elégitse ki, meg is szerezte. E közben Makay elhalván, fia Miklós, ki öcscsének ifj. Mihálynak gyámja volt, 200 frtért eladja 1678 aug. 23-án Gyerőffynek és neje Kemény Katának és maradékai birták.*V. ö. Mánya.

A jelen század elején részint azon oknál fogva, mivel ifj. Makay Mihály 1695 márczius 6-án óvásos ellentmondását megtette, részint pedig Bonis Mária Péchy Péternének 1764-ben történt felkérése folytán a Makay Miklós része vagy Pestesnek fele s Mányának negyede kiitéltetett a Gyerőffy utódoktól.

1663-ban*27. L. Reg. 637. Apaffy Mihály e birtokot Haller Jánosnak adományozza.

1678-ban*Gyf. Div. Cott. II. fasc. 4. nr. 33. és prot. Deum time 5. a hűtlenségbe esett Haller János e birtokát a fiskus elfoglalta.

1694-ben*Gyf. Szathmár fasc. 2. nr. 35, 56. birtokosa Gyerőffy Györgyné.

1696-ban*Gyf. Misc. III. fasc. 5. nr. 38. Pestes török hódoltsági falu.

1749-ben*Erd. főkormányszéki levéltár. egyik birtokosa Kornis Antal, 1760-ban neje Petki Anna.

1770-ben*Megyei összeírás. egyik birtokosa Bonis Ferencz.

1786-ban*Erdélyi főkormányszéki levéltár. birtokosa özv. gr. Kornis Mihályné, van 22 jobbágya s 7 zsellére.

1820-ban*Erdélyi kanczellária levéltár. birtokosai: Bikfalvi Józsefnének van 10 telke, Keresztesnek 9, Bónis Eleknek 5, Horváth Zsigmondnak 2.

{443.} 1863-ban*Urb. Wes. 84–147. l. Bikkfalvi József, Bónis Róza Gyöngyösiné, Csákány Dániel, Dr. Szőcs Samu, Czakó Borbála, Bónis György, ifj. Bónis Elek részére úrbéri kárpótlást utaltak ki.

1866-ban*Erd. főkormsz. ltár. az itt összeírt 44 füstből egyetlen nemesi füst sem volt.

Birtokosai 1892-ben: dr. Almay Ferenczné, 161 h. 435 öl. Bónis Emma, 148 h. 1465 öl. Gyarmathi Róza, 142 h. 535 öl. Pestes község 164 h. 191 öl. 1898-ban: Rogozán Nándor, Fehér István, Vancsa János és László.

Lakosai kezdet óta oláhok, egy része szorgalmas a más része iszákos és rossz indulatú. Ajtóikat s kapuikat Szent-György nap előző este csipketövissel rakják meg, hogy a gonosz hozzájuk be ne mehessen. Öltözetük nyáron kendervászonruha és szalmakalap, télen házilag szőtt harisnya és fekete szokmány, sapka, bocskor. Házaik s gazdasági épületeik sövény- és rakófa oldaluak, szalmafedéllel.

Gör. kath. egyházközség fatemploma 1740 körül épült, a Szűz Mária oltalmába van ajánlva, harangjai is ez időből valók. 1830-ban papját a korcsmában megölték s azóta a papi állás betöltetlen s Kis-Somkut leányegyháza. Iskolát is közösen tartanak 1853 óta, hetenként egyszer megy ide a tanitó, rendesen szombaton tanitani.*Kádár. Nev. okt. tört. 324. l.

Éghajlata egészséges, a keleti szélnek van kitéve, jég emberemlékezet óta itt nem volt. Torma József azt írja jegyzeteiben, hogy a lakosság egy része fél éven át nem látja a napot, oly gödörben fekszik.

1750-ben*E. F. K. ltár. határa két fordulós, jobbára keletnek néző hegyháton és tetőn van elnyulva, melynek harmada termő, földje elegyes, van feketés, homokos, fehéres, agyagos, de kemény természetü. Az 1713-beli*U. o. összeírás trágya nélkül is sikerrel használhatónak állitja, ha jól megmivelik, az 1750-beli összeírás a trágyát nélkülözhetlennek mondja és azt, hogy trágyázni nem szoktak s egy őszi szemre középtermes idején 4, a kevésbbé termő részen 1, a tavasziban pedig 1 162 szemet számit.

Mindig több szorgalmat forditottak irtásra, mint trágyázásra, a mit hegyes volta miatt nehezen tehetnének meg. 1845-ben*Összeírás. tengerinek külön részt szakasztva nem volt, de arról azt állitják, hogy azért nem vetik, mert közepes szárazság idején kivész s ritkán terem annyi gabonájuk, a mennyivel szűken beérhetnék, igy van szénájukkal is. Legelője elegendő, itatója forrásaiban, néha, kivált télen, szűken van vize. Köve kevés, van lisztelő malma, de jobbára más helyt őrölnek.

1750-ben*E. F. K. ltár. kerti jövedelme 1 frt 12 kr. 1713-ban*U. o. adóssága 30 {444.} forint volt, melyért kamat fejében minden forint után 4 kalangyát arattak, részint egy tenyeres napot dolgoztak Deésen. Keresete hajdan sófuvarozásból állott, eladás végett épületgerendákat hordott Szamosujvárra; 1845-ben marhából, kevés zabból, méhből szerzik be szükségleteiket.

1713-ban*Erd. főkormányszék. szántója 135 vékányi, tengerit termesztett 2 1/2 vékát, kaszálója fordulónként 28 szekérnyi.

1750-ben*U. o. összes szántója 688, (1822-ben 842 vékányi), őszi búza alá használt 241, tavaszi vetésre 437 vékát, tengerije lett 17 véka. Kaszálója 32 szekérnyi (1822-ben 107 1/4). Erdeje egykor nagy terjedelmü s határának nagy része abból állott, de épületnek való és makktermő fái 1845-ben már le vannak tarolva s részben teljesen kiirtva.

1713-ban*U. o. volt itt 11 ökör, 9 tehén, 2 ló, 37 juh és 12 disznó. 1750-ben*U. o. 29 ökör. 38 tehén, 23 borju, 164 juh, 43 disznó, 24 méh. 1822-ben*Megyei ltár. 22 igás, 18 fejős, 2 tulok, 20 juh, 8 kecske, 7 disznó s 1 méhköpű adó alatt.

1822-ben*U. o. határa első osztályba soroztatott.

Jelenleg határa gyenge, legelőnek sem való. Gyümölcse nehány fehér szemü és beszterczei szilva.

Jobbágyszolgálmányok: 1553-ban*Transilv. fasc. 9. nr. 69. jobbágyai Szent-Márton napján fele részben 50, fele részben 25 denárt fizetnek adó fejében, Szent-György napján pedig juhaikból adnak 50-edet.

Kenézeik évente 1 ágypokróczot, 1 őzet, 1 karvalyt, 1 tehenet s 1 berbécset adnak.*Bővebben Csicsóvár és Kis-Somkútnál.

Határhelyek: 1864-ben*Pesty Frigyes gyüjt. Csityera, magas hegy; Lazuri, irtott helyek; Koszta Terpi, La Gura Bruszturi, Szub ripty, szakadásos helyek; Pogyerej, magasabb hely; Válya Kurtujusuluj, Gurujéczi, Fundetura, Prihogyistye, La Brusztur, Kriszta, Boján, Sesz, Válya Posokuluj, Rezare, Lunke, Dumbrave,*E határrészben a hegytetőn az ötvenes évek elején a Csákány Károly deési lakos birtokán egy oláh, ki árva leányát tartásba adta s a ki később Csákánynak itteni és mányai birtokát megvette, egy arany fésüt talált egy fazékban karpereczekkel s ezüst érmekkel. A fésüt Kolozsvártt értékesitette deési Gyarmathiné közbejárása folytán állitólag ezer frton, a többit Nagyszebenben. Szeketuri (bokros hely), Sipatyile (árkos hely), Fázs, Valtsaja Szpinuluj, Pe gyál, Dumbrevitze, Rosie, Dupe Per, Pereu Fraszinyila, Pereu Csungeri (nagy árok), Karpiny, Gyá szupra fraszinyilor, La Guruluj bun, Muncsel, Válya Merilor, Fácza Váduluj (Vád felőli verőfény), Dupe Muncsel, Csungera, Stubej (forrásos hely), Pereu Valtyelilor, Varatyits, Magura, Valtyele, Pitsarázse, Pojana luj Bel.

{445.} Lakossága 1553-ban*Transilv. fasc. 9. nr. 69. Kis-Somkuton, Felső-Gyékényesen és itt együtt volt 21 kapu, 17 szegény és 13 puszta ház.

1661-ben*E. F. L. III. 239. B. fiaikkal együtt 45 jobbágy lakosa összesen 13 házban lakik, 1 ház el van pusztulva.

1713-ban*Erd. főkormsz. ltár. 4 jobbágy, 6 zsellér lakik benne, lakóház 10, elpusztult pedig 5 van az egész községben.

1750-ben*U. o. 20 népes, 5 pusztatelek, 23 jobbágy, 8 telkes zsellér, 3 bujdosó lakossal.

1750-ben*U. o. volt itt 20 adózó füst, 1844-ben 1 papi, 33 pór, együtt 34 füst; 77 fi, 98 pórnő, együtt 175 lélek.

1857-ben*Orsz. ism. tábla 24. l. lakossága 221, ebből 3 zsidó, a többi oláh és gör. kath.; házak száma 36.

1886-ban 180 gör. kath. és 6 zsidó lakossal.

1891-ben 230 lélekből 227 gör. kath., 3 izraelita.

Adója: 1748-ban*E. F. K. ltár. 111 frt 30 kr. 1755-ben*U. o. 119 frt 2 kr. 1845-ben*Megyei ltár. 145 frt 31 kr. 1898-ban 546 frt 93 kr.