# XLI. A madártani eredményről.

A puszta élet-kérdésen kívűl, mely a sarkkör nagy arányú madártelepeire vonatkozott s megkívánta a madarak kutatójától, hogy arról szemmel való látás útján tiszta fogalmat szerezzen, még két jelenség volt, a mely a számba vételt kiszólította.

Az egyik régóta ismeretes és teljesen rendben is van; egyetlen tételbe foglalva pedig a következő: „a Föld sarkai felé a madárfajok száma csökken, az ott kitartó fajok egyénszáma ellenben roppant arányokat ölt”. A tételnek második felét szembeszökő módon bizonyítják az északi sarkkör ú. n. madárhegyei, a melyeken – mint tudjuk – egyazon fajnak milliói tanyáznak és költenek.

A másik jelenség a költözködés s az evvel sokszoros kapcsolatban álló elterjedés.

Ezt a jelenséget egy tételbe foglalni lehetetlen nemcsak szövevényes volta miatt, hanem azért is, mert a legszabadabban mozgó lényekről van szó, a melyeknél a távolság, az akadály fogalma lényegesen más, mint azoknál, amelyeket a kisebb-nagyobb mértékben a röghöz kötöttek közé sorolunk.

Meghatározni mozgási vagy elterjedési körét annak az állatnak, a melynek egy hegyláncz vagy a víz valóban útját állja, aránylag könnyű és biztosan megoldható feladat; de meghatározni ezt a szárnyaszabadján járó madárnál, mely könnyűséggel veti át magát mindezeken: ez véghetetlenül nehéz, de egyszersmind gyönyörű feladat is.

E feladat nehézsége szülte, kivált a németeknél, azt a sokféle föltevést, az „Ortssinn, Richtsinn, Ahnungsvermögen” stb. csodálatosságait, a melyeknek lényege az, hogy sejtelmekkel akarják megoldani, megfejteni, a minek útja a ma még nagyon röghöz tapadt ember számára a tapasztalás – egyedül csak ez.

Hűségesen végzett és lejegyzett megfigyelés, sok ponton s minden egyes ponton mennél több, csupán és egyedül evvel lehet a madarak elterjedésének és költözködésének olyannyira megkapó jelenségét és lényegét mind jobban megközelíteni.

Az elterjedésre vonatkozólag Sclater és az ő nyomán bizonyos módosításokkal Wallace kísértett meg egy, a Föld egészére kiterjedő beosztást, melyen azonban a haladó ismeret folytonosan változtat és példáúl Ausztraliát, mint külön és önálló régiót már meg is döntötte, mert kisűlt, hogy Új-Guineával százhatvan közös madárfaja van; Madagaskár és Új-Seeland ellenben önálló alrégióknak bizonyúlnának.

A Sclater–Wallace féle beosztás bírálója Palacky,* az alakokra való tekintettel két főrégiót, ú. m. ó- és új-világit állít föl; de az arktikus és antarktikus tájak vízi madarainak kizárásával. Az ó-világ ezután északra és délre; a Dél-Afrika, Kelet-India és Khina, – Malaisia, Papuasia, Ausztralia és Óczeaniára; az észak az arktikus, az erdőségi és a pusztai régiókra oszlanék.

Az újvilági beosztást itt mellőzöm, mert messze vezetne el annak méltatásától, a mi az útazás eredményeinek alapján méltatható s a mire nyomban reá is térek.

Mint láttuk, az arktikus – északi – öv úszó madarai a beosztásnál kivételbe helyeztettek, mert valóban úgy áll a dolog, hogy az ő mozgalmaikról, a midőn költő-telepeiket elhagyták, tudomásunk nincsen. Hova vonúlnak a madárhegyeken költő milliónyi milliók tél szakában? azt senki sem tudja!

Annyit azonban tudunk, hogy ezeknek egy számszerint csekély töredéke fölhasználja a Golf-áramnak tengernyitó hatását s kihúzza a sarkkörben a telet is; a minthogy ezekkel az alakokkal majd meg is fogunk ismerkedni.

És azt is tudjuk, hogy bizonyos, körűlbelől húsz faj, melynek a sarkkör a hazája, tél szakára rendesen levonúl délre mihozzánk és itt húzza ki a telet; nekünk tehát éppen úgy vendégünk, mint a mi költözködő madaraink ugyancsak télszakán át Afrika tájaié. Tekintve azonban azt a körűlményt, hogy rendes téli vendégeink jobbadán úszók s mégis hozzánk jönnek, noha akkor a Golf-áram nyitva tartja a norvég tengert, világos, hogy ezek a mi úszó téli vendégeink nem Norvégia felől, hanem olyan északi tájakról jönnek, a hol a vizek befagynak. Ez reánk nézve tanúság.

Az úszók közül ilyen rendes téli vendégeink a következők: a sarki búvár, – Colymbus arcticus – a muszka búvárkacsa – Mergus merganser – és fajrokonai; továbbá a jegesrucza – Bucephala clangula, – a sellőrucza – Harelda glacialis, – a téli vadlúd – Anser segetum – és még néhány faj. Ezek Norvégiában költenek s területeikhez éppen olyan viszonyban állanak, a minőben állanak a mi, télszakra tovavonúló madaraink a magyar területhez.

Minthogy pedig tőlünk sok úszó madár is vonúl el, az északról jövő telelő vendégeink mintegy helyettesítik az elvonúltakat; igaz, hogy aránylag kis számmal, a mit a téli szak életviszonyai s a nyílt vizek csekély volta meg is okolnak.

Rendkívűl érdekes azután az a körülmény, hogy azért az európai sarkkör norvég, vagyis nyílt vizű terűletének is meg vannak a maga téli vendégei, t. i. azok az úszó fajok, a melyeknek nyári telepei a Jeges-tenger belsejébe, p. o. a Spitzbergákra esnek. Ilyen fajok a jeges sirály – Larus glaucus, – a hósirály – Larus eburneus, – az allebukó – Mergulus alle, – az Uria Brünnichii és a bütykös dunnakacsa – Somateria spectabilis.

Ez a téli, délnek irányított költözködés tehát fokozatos s e fokozatosságról áll az, hogy a telelésre költözködő alakok száma dél felé sokasodik, egyszersmind délibb és délibb tájakra is vonúlva. Vagyis a belső sarkkörből öt faj vonúl le a norvég vízre telelni, Norvégia sarkköri részéből azonban 66 faj költözködik délibb tájakra; tőlünk pedig nem kevesebb mint 156 faj vesz rendesen részt a költözködés mozgalmában.

Ez a mozgalom természetesen csak évszak szerint fordúl, vagyis a télszakra elvonulók tavasz keltével visszatérnek, hogy költsenek.

És ekkor nyomban szemünkbe ötlenek azok az átvillanó fajok is, a melyek nem telepednek le, csak átvonúlnak. Norvégia sarkköri részének csak két ilyen faja van, nekünk van tizenhat, melyből tizenegy a sarkkörben költ.

A déli, vagyis a telelő tájak felé való lenyomúlás nem kevésbbé érdekes, noha ismeretünk mai állásánál fogva csak a fajok azonossága biztos, ellenben hogy a fajok melyik tájról kerűlnek a telelő pontokra, még nincsen biztosan földerítve.

Így különösen Brehm Alfréd,* de más is, körűlbelől kilenczven fajt mutatott ki északkeleti Afrikából, átlag az é. sz. 15° foka tájáról, olyat, a mely télire tőlünk elvonúl; ezek között akad tizenkét oly faj, mely csak a sarkkörben költ, részben nálunk téli vendég is szokott lenni, mint: a téli sólyom – Falco regulus, – az éneklő hattyú – Cygnus musicus, – a jegesrucza – Bucephala clangula, – és a kormos ruca – Fulix marila; sőt a Spitzbergákon költő jeges sirály – Larus glaucus, – mely Norvégia sarkköri részében téli vendég, Afrikába is elvetődik!

Büttikofer* Libéria köztársaságból, Afrikának é. sz. 6° foka alól, tehát az egyenlítő közeléből, kilencz telelő európai fajt mutatott ki, mely egytől-egyig a sarkkörben nyaral vagy oda elvetődik, a mint ezt az előbbi sorozattal és többekkel együtt a rendszeres összeállítás majd föl fogja tüntetni.

Csak megemlítem, hogy kerti poszátáinkat – Sylvia hortensis L. – már Angolában, a déli szélesség 10-dik foka táján is látták; más fajok még tovább mennek.

Valami nagyszerű van abban, hogy a kis fitiszmadárnak – Ficedula trochilus – évi helyváltoztatása a sarkkör norvég részének belsejétől Libériáig terjed; tehát Tromsőt véve, nem kevesebb, mint hatvankét szélességi fokon át halad ide-oda. És e roppant úton kívűl elvégzi a fészek építését, a költést, a fiak fölnevelését is!

Az ehhez hasonló illó alakokkal szemben áll azután az a szívós, edzett csapat, a melyet a sarkkör tele és „örök éjszakája” sem bír kimozdítani helyéből; a mi azután a legnevezetesebb, hogy akad ezek között olyan faj is, mely nálunk éppen csak helyiséget változtat, tehát nem költözködő, azonkívűl pedig messze délen, Nubiába vagy legalább Egyiptomba is beköszönt.

Ebbe a sorba tartozik példáúl a galambász héja – Astur palumbarius, – a verebész karvaly – Accipiter nisus, – melyek fölhasználják a délszakon zsufolódó szárnyasok gondatlanságát éppen úgy, mint a sarkköri éj homályát, hogy prédához jussanak. Ilyen a szürke varjú, melyet a sarkkör és a mi tájunk az állandók közé sorol s mely azért megjelenik a Nilus tájain is; és ilyen a szarka is.

Szinte meghatók pedig azok a piczike hűségesek, melyek nálunk télszakán kicsiny, vegyes csapatokba verődve végzik az erdők, kertek tisztogatását: néhány czinege, pár narancsmadár – a norvégeknél „fuglekonge”, a mi madárkirályt jelent – és a kis höcsik, a legkisebb harkály; ezek itt északon is ernyedetlenül járják a nyírest, a meddig csak terjed; hallatják hívogató hangjukat a sarki éj holdvilágában vagy akkor, a midőn az északi fény, az „Auróra borealis” löveli piros sugárkévéit az égboltozaton.

A sarkkörnek van 155 madárfaja, a ritkán odavetődőket is belé értve. Ezek között velünk közös 126 faj. Telel a sarkkör norvég részén 45 faj, még pedig nem úszó 27, úszó 18 faj.

E madarak viszonyát a sarkkörhöz, hozzánk és Afrikához, ez utóbbiban az egyenlítő tájáig értve, a következő összeállítás mutatja, melyben a mi magyar biológiai jegyeink festik a mondott viszonyokat. Új jegy ezek között csak az, a mely a sarkkörben telelő alakokat jelezi.

Hogy ezt az összeállitást a laikus olvasó is használhassa, arra való a reákövetkező betűrendes összeállítás, mely a kimutatott madarak latin, magyar, norvég és itt-ott lapp neveit foglalja magában.

Így mindjárt az első, az Astur palumbarius L., mely előfordúl a tromsői muzeum tanusága szerint Tromső, Karasjok és Hukő táján, a jegyek szerint Magyarországon „helyiséget változtat”, Norvégia sarkköri részében ugyanígy, de „át is telel” és akad Nuiliában is: a betűrendes jegyzék azután megmondja, hogy magyar neve „galambász héja”, norvég „Househők, Duehők”; lapp nevét nem ismerem.

A magyar rovatban a pont azt jelenti, hogy az illető madár nem fordúl elő nálunk, a többi rovatban azt, hogy „nem telel a sarkkörben” és „délszaki telelésének helye ismeretlen”.

## A sarkkör óvilági részének madarai.

Különös tekintettel a madarak mozgalmaira; a tromsői muzeum hiteles gyűjtemény és az irodalom alapján.

Sarkköriek az irodalom szerint

## Madárnévmutató*

Latin: | Magyar: | Norvég
Acanthis linaria. | Zsezse. | Græsisik, Moirisk.
Accentor modularis. | Tövisbúvó. | Blårisk, Jernspurv.
Accipiter nisus. | Verebész karvaly. | Spurvhők.
Aerocephalus phral-mitis. | Nadika. | Sivsanger.
Aegialites hiaticula. | Sárjáró juhászka. | Strandryle.*
Alauda arvensis. | Mezei pacsirta. | Lærke.
Alca torda. | Alka. | Alke.
Ampelis garrula. | Csontmadár. | Sidenswans.
Anas boschas. | Tőkés rucza. | Stockand.
Anser albifrons. | Lilik. | Blisgås.
Anser cinereus. | Nyári vadlúd. | Grågås.
Anser erythropus. | Lábaslúd. |
Anser segetum. | Téli vadlúd. | Saedgas.
Anthus arboreus. | Erdei pityér. |
Anthus cervinus. | Rőtbegyű pityér. | Brunstubetpiplærke.
Anthus obscurus. | Szirti pityér. | Skjærpiplærke.
Anthus pratensis. | Réti pityér. | Engpiplærke.
Anthus spinoletta. | Havasi pityér. | ?
Aquila chrysaëtos. | Kőszáli sas. | Landörn.
Archibuteo lagopus. | Gatyás ölyv. | Fjeldvåge.
Ardea cinerea. | Szürke gém. | Hejre.
Asio accipitrinus. | Mocsár bagoly. | Kortöret Ugle.
Astur palumbarius. | Galambász héja. | Househők, Duehők.
Bernicla leucopsis. | Pofás bernikla. | Hvidvinget Gås.
Botaurus stellaris. | Bölömbika. | ?
Branta bernikla. | Bernikla-lúd. | Hvidkindet Gås.
Bubo ignavus. | Fülesbagoly. | Őrugle.
Bucephala clangula. | Jeges rucza. | Hvinand, Skjærand.
Calidris arenaria. | Fövenyfutó. | Sandlőber.
Cerchneis tinnucula. | Vércse. | Tårnfalk.
Certhia familiaris. | Fatetű-madár. | Trækryber.
Charadrius apricarius. | Aranylile. | Hejlo, Akerlo.*
Charadrius morinellus. | Mornell-lile. | Rundfugl, Pomeransfugl.*
Chelidon urbica. | Fehérhasú fecske. | Tagsvale.
Ciconia alba. | Gólya. | ?
Cinclus aquaticus. | Vízi rigó. | Fossekal, Elvekonge.*
Columba oenas. | Vadgalamb. | ?
Cotile riparia. | Marti fecske. | Strandsvale.
Colymbus Adamsi | Adams-búvár. | ?
Colymbus arcticus. | Sarki búvár. | Storlom.*
Colymbus glacialis. | Jeges búvár. | Islom.
Colymbus septentrionalis. | Északi búvár. | Rődstrubbet-Lom.
Coracias garrula. | Szalakóta. | Gråråke.
Corvus corax. | Holló. | Ravn, Kork.
Corvus cornix. | Szürke varjú. | Kråke.
Corvus frugilegus. | Fekete varjú. | Blåkråke.
Coturnix dactylisonans. | Fürj. | Vaktel.
Cuculus canorus. | Kakuk. | Gjők.
Cygnus musicus. | Éneklő hattyú. | Sangsvane.
Cygnus minor. | Kis hattyú. | Liden Sangsvane.
Cypselus apus. | Kazári fecske. | Tårnsvale.
Dafila acuta. | Nyilas rucza. | Spidsand.
Dryocopus martius. | Fekete horokály. | Sordspætte.
Emberiza citrinella. | Sármány. | Gulspurv.
Emberiza schśniclus. | Nádi sármány. | Sivspurv.
Eniconetta Stelleri. | Steller-rucza. | Steuersand.
Erismatura leucocephala. | Kékorrú rucza. | ?
Erithacus luscinia. | Fülemile. | ?
Erithacus philomela. | Magyar fülemile. | ?
Erithacus rubecula. | Vörösbegy. | Rődkjælk.
Erithacus suecicus. | Kékbegy. | Blåkjælk.
Falco gyrfalco. | Nemes-sólyom. | Jagtfalk.
Falco peregrinus. | Vándorsólyom. | Pilegrimsfalk.
Falco regulus. | Téli sólyom. | Dværfalk.
Ficedula trochilus. | Fitiszmadár | Lővsanger.
Ficedula borealis. | Sarki fitisz. | ?
Fratercula arctica. | Jégvágó. | Lunde.
Fringilla cślebs. | Pintyőke. | Bogink.
Fringilla montifringilla. | Téli pinty. | Bjergfink.
Fulica atra. | Szárcsa. | Blishőne.
Fulix marila. | Kormos rucza. | Bjergand.
Gallinago major. | Dupla sneff. | Dobbelt-Bekasin.
Gallinago scolopacina. | Ács-sneff. | Mækregauk.*
Garrulus infaustus. | Jós-szajkó. | Lavskrike.
Gecinus canus. | Szürke harkály. | Gråspætte.
Graculus carbo. | Kárakatna. | Skarv, Kvitlåring.
Graculus cristatus. | Üstökös kárakatna. | Topskarv.
Grus cinerea. | Darú. | Trane.
Haematopus ostralegus. | Csiganyitogató. | Kjaeld.*
Haliaëtus albicillus. | Réti sas. | Havőrn.
Harelda glacialis. | Sellő-rucza. | Havelle.
Hirundo rustica. | Füsti fecske. | Tagsvale.
Hydrochelidon fissipes. | Kormos halászka. | ?
Lagopus alpinus. | Havasi fajd. | Fjeldrype, Skarerype.*
Lagopus subalpinus. | Sarki fajd. | Lirype, Dalrype.*
Lanius excubitor. | Bábaszarka. | Varsler.
Larus argentatus. | Ezüstös sirály. | Sőing.
Larus canus. | Viharsirály. | Fiskemåge.*
Latin: | Magyar: | Norvég:
Larus eburneus. | Hósirály. | Hvidmåge.
Larus fuscus. | Fakó sirály. | Sildemåge.*
Larus glaucus. | Jeges sirály. | Stor hvidvinget Måge.*
Larus marinus. | Dolmányos sirály. | Svartbag, Havmåge.*
Larus ridibundus. | Kaczagó halászka. | ?
Limosa lapponica. | Lapp-lotyó. | Langsnæbbe.
Mareca penelope. | Fütyülő rucza. | Brunnake.
Mergulus alle. | Allebukó. | Alkekonge.
Mergus merganser. | Muszka búvárkacsa. | Stor-Fiskeand.
Mergus serrator. | Vágó kaczagó. | Siland.
Mergus albellus. | Kis kaczagó. | Hoid Fiskeand.
Motacilla alba. | Fehér barázdabillegető. | Linerle.
Motacilla flava. | Sárga barázdabillegető. | Gulerle.
Muscicapa atricapilla. | Kucsmás legyész. | Sort- Fluesnapper.
Muscicapa grisola. | Szürke legyész. | Grå-Fluesnapper.
Nucifraga caryocatactes. | Mogyorószajkó. | Nőddekræke.
Numenius arcuatus. | Gojzer. | Storspove.*
Nyctea scandiaca. | Hóbagoly. | Sneugle.
Nyctale Tengmalmi. | Gatyás kuvik. | Perleugle.
Nyctiardia nycticorax. | Vak varjú. | ?
Oidemia fusca. | Füstös rucza. | Sjőrre.*
Oidemia nigra. | Fekete rucza. | Svartand.
Orites caudatus. | Őó. | Stjærtmejse.
Ortygometra crex. | Haris. | Agerrikse
Ortygometra porzana. | Vizicsirke. | ?
Otocoris alpestris. | Havasi pacsirta. | Bjerglærk, Landlerke.
Pandion haliaëtus. | Halászsas. | Fiskörn.
Parus borealis. | Sarki czinke. | Hæntite.
Parus cinctus. | Örvös czinke. | Laplandsmejse.
Parus major. | Szénczinke. | Kjödmejse.
Passer domesticus. | Házi veréb. | Gråspurv.
Phalaropus fulicarius. | Lapicz víztaposó. | Bredsnæbbet-Svőmsneppe.
Phalaropus hyperboreus. | Víztaposó. | Svőmsneppe.*
Philomachus pugnax. | Pajzsos madár. | Brushane.
Pica rustica. | Szarka. | Skjære.*
Picoides tridactylus. | Háromújjú harkály. | Tretået Spætte.
Picoides major. | Tarka harkály. | Stor Flagspætte.
Picoides minor. | Hőcs-harkály. | Liden Flaespætte.
Pinicola enucleator. | Kampós-süvöltő. | Konglelit.
Plectrophanes nivalis. | Hósármány. | Snespurv.*
Plectrophanes lapponica. | Lappsármány. | Laplandsspurv.
Podiceps auritus. | Füles-vöcsök. | Sortkravet-Toplom.
Podiceps griseigena. | Pofás-vöcsök. | Grastrubbet-Toplom.
Pratincola rubetra. | Csaláncsúcs. | Buskskvætte.
Pyrrhula major. | Süvöltőmadár. | Dompap.
Querquedula crecca. | Csörgő-rucza. | Krikant.
Recurvirostra avozetta. | Gulipán. | ?
Regulus cristatus. | Narancsmadár. | Fuglekonge.
Rissa tridactyla. | Háromújjú sirály. | Krykje.*
Ruticilla phoenicurus. | Kerti vörösfark. | Rődstjert.
Saxicola cenanthe. | Hontmadár. | Stendulp.
Scolopax rusticola. | Szalonka. | Rugde.
Somateria mollissima. | Dunnakacsa. | Eiderduk, Efugl, Edderfogl.*
Somateria spectabilis. | Bütykös dunnakacsa. | Ekonge.
Squatarola helvetica. | Helvét lile. | Kystbrokfagl.
Stercorarius parasiticus. | Halfarkas. | Tyvjo, Leverjo.*
Sterna fluviatilis. | Küszvágó-csér. | Makreltærne.
Sterna macroura. | Nyílfarkú-csér. | Rődsnæbbet-Tærne.
Strepsilas interpres. | Kőforgató. | Stenvælter.
Sturnus vulgaris. | Seregély. | Stær.
Sula bassana. | Szula. | Havsule.
Surnia ulula. | Karvalybagoly. | Hőkugle.
Sylvia atricapilla. | Barátka. | Munk, Sorthśtte.
Sylvia hortensis. | Kerti poszáta. | ?
Syrrhaptes paradoxus. | Pusztai talpastyúk. | ?
Syrnium aluco. | Lappbagoly. | Lapplands Ugle.
Syrnium lapponicum. | Erdei bagoly. | Katugle.
Tadorna vulpanser. | Ásólúd. | Fagergas.
Tetrao bonasia. | Császármadár. | Jerpe.
Tetrao hybridus. | Fattyú-fajd. | ?
Tetrao tetrix. | Nyír-fajd. | Årfugl.
Tetrao urogallus. | Süket-fajd. | Tiur.*
Totanus calidris. | Vöröslábú czankó. | Gråkjæld.*
Totanus fuscus. | Füstös czankó. | Vaskjæld.
Totanus glottis. | Hangos czankó. | Glutsnipe.
Totanus glareola. | Fenyér czankó. | Grőnbenet-Sneppe.
Tringa alpina. | Havasi partfutó. | Foranderlig Strandvibe.
Tringa canutus. | Angol partfutó. | Stor-Strandvibe.
Tringa maritima. | Tengeri partfutó. | Fjærepist.
Tringa minuta. | Törpe partfutó. | Liden Strandvibe.
Tringa subarquata. | Sarlós partfutó. | Spovenebbet Strandvibe.
Tringa Temmincki. | Temminck partfutó. | Temminck Strandvibe.
Tringoides hypoleucus. | Villantó partfutó. | Strand-Snipe.
Turdus iliacus. | Borosrigó. | Rödvingetrost.
Turdus merula. | Feketerigó. | Sortrost.
Turdus musicus. | Sárgarigó. | Måltrost.
Turdus pilaris. | Fenyőrigó. | Grærost, Fjeldtrost.
Turdus torquatus. | Örvösrigó. | Ringtrost.
Turtur auritus. | Gerle. | ?
Upupa epops. | Büdösbanka. | Hærfugl.
Uria Brünnichii. | Brünnich Uria. | ?
Uria grylle. | Vakogó Uria. | Tejste.
Uria lomvia. | Totyogó Uria. | Lomvie.
Uria Mandti. | Mandt Uria. | ?
Vanellus cristatus. | Bíbicz. | Vibe.
Xema minutum. | Törpe sirály. | ?
Xenus cinereus. | Szürke lotyó. | ?

## Az elejtett madarak jegyzéke.

Holló. Corvus corax |  | 4
Szarka. Pica rustica. |  | 1
Fitisz. Ficedula trochilus. |  | 2
Nádika. Acroceph. phragmitis. |  | 2
Borosrigó. Turdus iliacus. |  | 9
Fenyőrigó. Turdus pilaris. |  | 5
Kékbegy. Erithacus suecicus. |  | 3
Hontmadár. Saxicola oenanthe. |  | 6
Fehér barázdabillegető. Mot. alba. |  | 1
Sárga barázdabillegető. Mot. flava. |  | 7
Réti pityér. Anthus pratensis. |  | 5
Rőttorkú pityér. Anthus cervinus. |  | 10
Havasi pinty. Fringilla montifringilla. |  | 2
Zsezse. Acanthis linaria. |  | 6
Hósármány. Plectrophanes nivalis. |  | 6
Havasi pacsirta. Otocoris alpestris. |  | 2
Sarki fajd. Lagopus subalpinus. |  | 4
Arany lile. Charadr. apricarius. |  | 2
Sárjáró juhászka. Aegial. hiaticula. |  | 7
Csiganyitogató. Haemat. ostralegus. |  | 5
Vereslábú czankó. Tot. calidris. |  | 11
Havasi partfutó. Tring. alpina. |  | 2
Temminck partfutó. Tring. Temmincki. |  | 8
Északi búvár. Colymb. septentrionalis. |  | 1
Dunnakacsa. Som. mollissima. |  | 3
Halfarkas. Stercor. parasiticus. |  | 1
Ezüstös sirály. Larus argentatus. |  | 4
Dolmányos sirály. Larus marinus. |  | 3
Háromújjú sirály. Rissa tridactyla. |  | 41
Sarki csér. Sterna macroura. |  | 2
Üstökös kárakatna. Grac. cristatus. |  | 12
Vakogó uria. Uria grylle. |  | 6
Totyogó uria. Uria lomvia. |  | 1
Jégvágó. Fratercula arctica. |  | 1
Alka. Alca torda. |  | 4
| Összesen | 192

## Madártojás-jegyzék.

A * jegyűeket mi szedtük, a többieket a tromsői muzeum ajándékozta.

Falco regulus Pall. Tromső |  | 2
*Ficedula trochilus L. Tromső |  | 3
*Acrocephalus phragmitis Bechst. Tromső |  | 5
*Turdus iliacus L. Tromső |  | 4
*Turdus torquatus L. Lofoten |  | 3
Erithacus suecicus L. Tromsdal |  | 6
*Anthus cervinus Pall. Grindő |  | 6
*Motacilla flava L. Tromsdal |  | 4
*Acanthis linaria L. Tromsdal |  | 2
*Lagopus subalpinus Nils. Tromső |  | 11
*Aegialites hiaticula L. Kvalő |  | 6
Hæmatopus ostralegus L. Sarkkör |  | 4
Numenius arquatus L. Tromső |  | 1
*Totanus calidris L. Tromső |  | 8
*Trina Temmincki Leisl. Kvalő |  | 3
Colymbus arcticus L. Lofoten |  | 1
Colymbus septentrionalis L. Lofoten |  | 2
Mergus serrator L. Lofoten |  | 2
Somateria mollissima L. Grindő |  | 5
Phalaropus hyerboreus L. Porsanger |  | 2
*Larus argentatus L. Riső |  | 5
*Larus fuscus L. Lődingen |  | 3
*Larus canus L. Hukő |  | 1
Larus glaucus L. Spitzbergen |  | 1
Larus marinus L. Sarkkör |  | 2
* Rissa trydactyla L. Sværholt |  | 7
Sterna fluviatilis L. |  | 1
Sterna macroura Naum. Grindő |  | 2
*Graculus cristatus Temm. Riső |  | 5
*Graculus carbo L. Finmarken |  | 2
*Uria grylle L. Riső |  | 4
*Uria lomvia L. Finmarken |  | 3
*Uria Mandti Licht. Novaja Zemlja |  | 1
Mergulus alle L. Spitzberga |  | 1
Fratercula arctica L. Finmarken |  | 2
Alca torda L. Fuglő |  | 3
| Összesen | 123