István dézmagyerekeket nem ígért. Turóczinál van: „decimas liberorum.” [„tizedadót (dézsmát) a gyermekekből”] A diplomában: „hospitum.” E szón nem csak idegent, jövevényt lehet s kell érteni, hanem szabad személyt; magyart, tótot is sat. Még előkerül. Olvasd Cartuitiusxban pag. 9. Idem (Stephanus) vero de episcopis constituit, ex illorum „captivorum facultatibus decimas persolvi volens, idque adeo exacte, ut siquis decem haberet proles, decimam prolem s. Martini coenobio daret” [Ugyanezt (ti. a monostort) pedig (István) a püspökségek szerint létesítette, elrendelvén, hogy azon foglyok vagyonából tized rovassék le, mégpedig annyira szigorúan, hogy ha valakinek tíz gyermeke van, a tizedik gyermeket adja Szent Márton monostorának. (= a pannonhalmi bencés monostor)] E végszókról írta Palma: p. 192. Cartuitium id e vulgi rumoribus hausisse! [Cartuitiusx ezt a nép szóbeszédéből merítette]!