Pray, ki Zápolyáról a környülállásokhoz képest szokott emlékezni, írta: „Zapolyam fuisse feruntx.” [Azt mondják, hogy Szapolyai volt.] Brutus pedig így: quis „fuerit, non traditur: non desunt quidem, qui fuisse Joannem Scepusium suspicantur, qui postea cum Ferdinando ab Hungaris rex creatus, de regno armis disceptavit: quam calumniam Joannis probum ac moderatum ingenium rejicit: cui praesertim regnum ambienti, minime expediebat tam foeda rei invidia apud suos laborare.” [Nem mondják, hogy ki volt; vannak azonban néhányan, akik azt gyanítják, hogy Szapolyai János volt, aki – később Ferdinánddal együtt a magyarok királlyá választották – fegyverrel igyekezett eldönteni, hogy melyiküké legyen a királyság. János e megrágalmazását derék és szelíd jelleme cáfolja meg; neki, különösen mivel áhítozott a királyi uralomra, egyáltalán nem tett jót a dolog feletti oly rút acsarkodás.]