# [Arany János]
VI. László.*+

Vidám, derült az ég
Nem is felhős, de kék
Horváth háznak* magas
Tetőjén a kakas,
| Ül és kukorikol.
„Ki az, mi az, vagy úgy!”
– „Feküdj le és alugy,
Dugd el a früstököt!” –
| S vitéz László nyögött:
| „Haj, haj beteg vagyok!”
Megcsörren a kilincs,
Ajtó bezárva nincs.
„A hű Hollós vitéz
Üzeni: nagy a vész!”
| A hordár így liheg.
„Hah esküdtszék itél –
A fiskus most beszél!”
– Ne rettegj ó uram,
Hisz ő már útba' van
| Ő, Tódor és Ferenc. –*
Mélyen a ház alatt
| Három doktor halad.
Beteghez mennek ők,
| Kész gyógyszertár velök.
| „Hej ágyba, csak hamar!”
A három doktor úr
| Szörnyen elkomorul:
Tapint, vizsgál… de ni,
| Hiszen ez reggeli…
| „…Mért jól nem dugtuk el!”
„Írj most, amíg lehet
| Firtasd meg… ezeket…!
Hej tollra, jó Ihász,*
| Az esküdtszék, vigyázz,
| Még megjuhászodik.”
Az alvó aluszik,
| A szerkesztő búvik;
Ha zörren egy levél,
| Jó László nyögni kél;
| De ó! már hasztalan.
„Ó írj, ó írj nekem
| Egy cikket hű Cseh-em.”*
Kész már a cikk, s minő!
| Holnap a „Hon”-ba jő
| Cicero betűvel.
Állj meg ó nép, megállj!
| S László ezen túl vagyon
A garast a krajcárt
| Szívesen fogadom.
| És – jut is, marad is!*
| Mindörökké ámen.
(1868)