# [Vörösmarty Mihály]
A Szózat

###### lefordítva gyászmagyarra+

Jobb pártnak rendületlenül
| Légy híve gyászmagyar!
Bölcsed* itt, majdan zsírod is,
| S a „fátyol”, mely takar!
Te kívüled itt senkinek
| Nincsen számára hely,
Alkotmány: provisorium
| Ott élned, laknod kell.
Ez a föld, melyen annyiszor
| Apáid bora folyt,
Hol minden restóráció
| Egy ezrest elpakolt.
Itt küzdtenek borért a hős
| Kortesek hadai,
Itt törtek össze poharat
| Tyukodnak botjai.
Ittasság! Itten hordozák
| Sáros zászlóidat,
S elhulltanak leg jobb jaink
| Hosszú asztal alatt.
És annyi köpeny-forgatás
| S színváltozás után
Ha senki meg nem élhet is,
| Mink élünk a hazán.
S népek hazája, egységes
| Osztrák birodalom,
Húsz évi hízelgés kiált
| „Tányérod hadd nyalom!”
Az nem lehet, hogy annyi toll
| Hiába annyit írt,
Hogy stempli, accis* és trafik,
| Ne legyen approbirt.
Az nem lehet, hogy ispán, pap
| Gróf, főtiszt, pressbüró
Hiába korteskedjenek, –
| S hát a sok főbíró?
Még jőni kell, még jőni fog
| A muszka, ki után
Vezetni egykor küldeténk,
| Vezetjük újra tán.
Vagy menni fog, ha menni kell
| A miniszterium
S utána jön vagy Tiszapárt,
| Vagy provisorium.
Már így is, úgy is penziót
| Nekünk adni muszáj.
Bár kígyót, békát kiabál
| Ránk sok nagy torkú száj.
Légy híve rendületlenül
| A jobbnak,* gyászmagyar!
Ez osztja most a hivatalt
| S nyugdíjba ez takar.
Rajtad kívül itt senkinek
| Nincsen számára hely,
Légy nagy szamár, vagy kis szamár
| Hivatalt kapnod kell.
Kakas Márton
(1869)