# Salon-Népdalok+

Coquette-szemű szép kis mamselle
| Hallja-e,
Kifeslett a glacé kesztyűm
| Varrja be.
Ne sajnáljon egy szál selymet
| Pirosat,
Ráadásul egy pár puszit
| Is adhat.
*
Budapesti illatszerész jöjjön ki,
Kilenc doboz poudre-de-rist hozzon ki,
Kilenc doboz poudre-de-ris nem drága,
Budapesten minden bakfis használja.
*
Zártszék is van, páholy is van,
Szende is van, coquette is van.
Ballerina kökény szeme
Vitt engemet deficitbe.
*
Piros bársony az én kerevetem,
Gróf és báró udvarolgat nekem,
Nem vagyok én elhagyatott árva,
Boudoire-om soha sincs bezárva.
Ha előáll a ponney-fogatom,
Libériás kocsis ül a bakon
Originel a groomom mellette,
Kinek van még ilyen gyöngy élete?
*
Nagysám, arcán rózsa s liliom van,
El is venném még ebb' a saisonban,
Így hiába lábbad szeme könybe –
Drága neve nincs a telekkönyvbe'.
*
Kineveztek curiai jegyzőnek,
Brillans dolog ez egy semmittevőnek,
Fizetésem hatszáz forint és lakbér,
Megélek mint gavallér.
Kisasszonynap visznek el equipage-on,
Tanácselnök lesz a kuszi-pajtásom,
Felrakják a water-proofos bőröndöm,
Fuvolám és felöltőm.
*
Váci utcán végig, végig, végig,
Minden hölgyön drága ékszer fénylik,
Minden hölgyön, ékszer, kicifrázva,
Csak az enyém van a zálogházba.
*
Tudja azt a fél főváros:
Én vagyok a kerékpáros,
Bycikelem szerkezete, à la mode,
Hej be hosszan néz utánam egy kicsike masamód.
*
Mon dieu, mon dieu mit csináljak?
Migrainje van a babámnak!
Szagolgatja, de azt mondja,
Hogy nem használ a flaconja.
Flacon, flacon, kedves flacon,
Gyógyítsad meg a galambom,
Mert különben meg kell tennem,
Feleségül kell elvennem.
(1883)