# Don Carlos+

###### – Sillér 7 deciliterben –
Sírta Sillér, ordította nem Szász Carlos,
hanem Ee. Kovács Gyula.

Személyek.
I. Éjfél előtt:
II. FILEP, Sandalúzia és Arrogantia királya, aki nejét el akarja csábítani, de platonizmusa nem engedi… Ee. Kovács.
VALOIS ERZSI, második II. Filepné, idealisan szerelmes a férjébe, a férje édes fiának mostohája, a mostoha fiának édese… Jászai M.
DON CARLOS, Filep fia, miután pater est quem etc. infámis infáns, mostohájának sentimentális reservistája, spanyol-apagyilkost visel, amiért féltékeny apja spanyolcsizmában járatja… Nagy I.
EBOLI, hercegné, a „Szűz imáját” mandolinozza, s be akarja adni szobája kulcsát Carlosnak… az isteni Laura.*
ALBA herceg, balga, henceg és schwarz… Egressy.
A fekete DOMINGO, szentszéki spicli, Arbuez Péter orra, inquisitionalis drabant, clericalis Caliban, mezitlábas intricus, a „Magyar Állat”* autodafé-tudósítója, a fekete Alba fehérbarátja… Szigeti I.
KÁRESZ MÁRESZ MILÁRESZ OLIVÁREZ, hörcsögnő, udvarias udvarhölgy, újesztendei gratuláns… Györgyné.
MARQUIS POSNER, Ritter II. Klasse, idealista acéltoll és spanyolviaszkereskedő a „Gedanken Freiheithoz”, a talmiaranjuezi iparoskörben felolvasást tart a kontók átkos voltáról, a király előtt a civilista* magasságáról, kidobják, erre üzletének kizárólagos patentet kér a „gondolat szabadságra”, viselős a malzbonbon és monacoi tantuszrend kis keresztjével, máltai lovag, különben zsidó… Bercsényi.
APRÓD, vádlidolidi stolci… Békésy Irma.
II. Éjfél utániak:
FŐ-KINQUISITOR, Arbuez Peti hazajáró lelke, emberböllér, máglyafűtő, eretnekhús-fütölő, zsidósütő pék… Feleki
A FŐ-KINQUISITOR BESÚGÓJA, alvilági lény, ki a fő-kinquisitort megtortúrázza… Bakonyi
Szörnyek. Ördögök. Nememberek. Egy kulcs. Egy „Hon”* estilap. Történethely: Talmiaranjuez. Idő: esti 7-től reggel 7-ig.

## I. rész: Éjfél előtt

### 1. deciliter. Carlos, Erzsi.

DON CARLOS.

|  | Mamám, mamám, adj vajas kenyeret!

|  | A vaj Carlos szerelme, s a kenyér te,

|  | Vajh, kenhetném rád szűrcet, mint a vajt!

ERZSI

|  | Bekenni vajjal engem? mily merénylet!

|  | Avas vajat rajtam megérz Filep,

|  | S a vas vesszőn puffog fiú-ilep!

DON CARLOS.

|  | Szerelmem, óh ne félts! Bugy'gómba vatta!

|  | Nem nyikkanok huszonötnek alatta!

|  | Hisz vőlegényed voltam, és apám

|  | Kezéről kezed majdhogy elcsapám.

|  | Fiad levék, s a leendő após

|  | Helyettem férjül lett neked kapós.

|  | Óh szégyen! most egész Aranjuez

|  | Eként mutat rám: Mily nagy borjú ez!

ERZSI.

|  | Gondolj lányomra, ki szép, mint az omlett!

DON CARLOS.

|  | Lányom lehetett volna, – és hugom lett!

|  | De ne tagadd meg, mit Karloszka kért;

|  | Ajkadrul egy falat vajas kenyért!

|  | És mielőtt Filep csak egyet trüsszent:

|  | Isten veled! én már elértem Brüsszelt!

### 2. deciliter. Jön Alba, henceg

ALBA.

|  | Brüsszelbe én mék!

DON CARLOS.

|  | Mégy pokolba, Alba!

ALBA.

|  | Brüsszelbe mék kormányzónak!

DON CARLOS.

|  | Te balga,

|  | Csámpás, leváglak én a hetyke, nyalka!

ALBA.

|  | Lám, hogy felforrt a kis bögre! hallga!

|  | De lassan a testtel, szép fiatalka,

|  | Mert ha e nagy intimitást egy alka-

|  | Lommal Filepnek…

DON CARLOS.

|  | Úgy döföm oldalba,

|  | Hogy fekete fejét verendi falba!

|  | (Kardot ránt.)

ERZSI.

|  | Vissza!… Hadd menjen Alba hivatalba,

|  | Carlos marad… kezed nyújtsd csókra, Alba!

DON CARLOS.

|  | Ah! a vajas kenyért csak meg se nyalta:

|  | E fek'te retken édelg Carlos ajka!

(Albának kezet csókol, a mamának szintért, és elrohan.)

ALBA.

|  | Így lesz Flandria kormányzója Alba!

### 3. deciliter. Don Carlos, – apród.

APRÓD.

|  | Herceg, megállj, neked szól ím e kúcs.

DON CARLOS.

|  | Ah a vajas kamrába szól! No nyújtsd!

APRÓD.

(Félre)

|  | Hogy eltalálta! tanúm Vádlidólid

|  | Mint ügyes apród szolgáltam Ebólit (El.)

DON CARLOS.

|  | Tudtam, hogy ideálisan szeret,

|  | S emlékül adj' a vajas kenyeret!

|  | Óh Carlos, Carlos! mért vagy te apádé!

|  | Apósa lennél most Filepnek, láddé!

|  | Most vaj helyett a sorsod csokoládé.

|  | Ott leszek, óh vaj! … rád egy limonádé:

|  | S e szép világnak mindörökre ádé!

|  | Vaj s limonád jobban megöl, mint spádé!*

(El a kulccsal.)

### 4. deciliter. Eboli hercegnő.

(Keringőt énekel.)

EBOLI.

|  | A bús mandólin

|  | Keserg Ebólin,

|  | Hamisan szól ím,

|  | Iszonyú ez!

|  | Könnyes a gyócsing

|  | Segíts Komócsing!*

|  | Egy mentő kócs ing!

|  | Ez bosszú lesz!

|  | De Carlos jön, kinek a vallomást

|  | Szégyelve én: kulccsal küldém a pázst.*

|  | Óh Carlo, Carlo, Carlo, Carlo, Carlosz!

DON CARLOS.

|  | Mi no?

EBOLI.

|  | Infámul a szívembe karmolsz!

|  | De ah, szeretsz hát, én is! és kitárt

|  | Karokkal pengetlek, miként gitárt.

|  | Mondd, a levélt s a kulcsot nem kapád?

DON CARLOS.

|  | D' igen, s kinyitni mék a kamarát!

EBOLI.

|  | Csalódol! e kulcs nem kamrába nyit,

|  | De szívkamrámba. Szeresd Ebolit!

DON CARLOS.

|  | Óh förtelem, természetellenesség

|  | Hogy kisasszonynak idegen úr tessék,

|  | Aki nem is rokon, nem is fia!

|  | Óh bűnös érzés, Jézus Mária!

|  | De Fülepnéhez, míg a síri fű lep,

|  | Hű lészek, oly szent, minthogy apám Fülep!

(Megbotránkozva el.)

### 5. deciliter.

(Jön Kárész Máresz Oliváresz és gratulál Ebolinak.)

KÁRESZ MÁRESZ.

|  | 'Csés jónapot! Örvendek! Sok szerencsét!

|  | Irigylem öntől a szép hercegecskét!

(Eboli végighegedül rajta a mandolinszárral és tovább pengeti:)

|  | Óh Carló, Carló

|  | Mért vagy oly gyarló

|  | Mint egy magyar ló,

|  | És mostoha!

|  | Óh Carlos, Carlos

|  | Hideg roszpradlosz,

|  | Szívembe karmolsz!

|  | Nem kellsz soha!

### 6-dik deciliter. Filep és Domingo.

FILEP

|  | Fiam arájának mióta vő-

|  | Legénye lettem: sz'relmem egyre nő

|  | Eból iránt… Nos, eunuchom, Domingó,

|  | Mit szólt levelemre a rózsabimbó?

DOMINGÓ.

|  | M'jóta imádja a spanyol király:

|  | A spanyol királyfinak kurizál!

FILEP.

|  | Fiamnak? óh gyalázatos kölök,

|  | Apja ellen szeret! … Rúgok, ölök!

DOMINGÓ.

|  | Rúghatsz, király vagy. Ámde nem tudsz ölni

|  | Ölelni sem, legfeljebb csak öklelni,

|  | Mert nincs kezed egy sem, de mint csigának

|  | Két szarvat rejt dicső királyi házad.

FILEP.

|  | Célzás ez? Rólam szólsz? és a Carlosz

|  | Az én infáns fiam, ily szörnyű gyarlosz?

DOMINGÓ.

|  | Vigasztalódj az infámis miatt,

|  | Habár infámis is, de nem – fiad!

|  | Te birodalmakat csinálsz, királyom,

|  | S addig alattvalód mit se csináljon?

|  | Te Flandriában a belgát vered,

|  | S polgárid honn tétlen heverjenek?

|  | Nem! a király főtisztét végezi,

|  | S a kocsismunkát végzik népei!

|  | Lehet, úr atyja egy nyúlbőrszedő.

|  | Nem is Don Carlos, de Kóhn Darlosz ő

|  | De megbocsáss nekem, hogy félretértem.

|  | Mondom, Carlosért nem tiéd az érdem.

|  | Ellenkezőleg fiad az apád,

|  | Nőd az anyád, kit Carlos rég imád.

|  | Te fogadj szót neki, mert írva az:

|  | „Tiszteld atyádat”! Deo gratias! (Elsomfordál.)

FILEP.

|  | Óh én balek! Te mondd meg márki Pósa,

|  | Fiam apám? vagy én vagyok apósa?

### 7-dik deciliter. Marquis Posner.

(Nagy grandezzával a király elé borul s udvari spanyolviasz szállításágért folyamodik.)

MAR. POSNER.

|  | Entscholdigen, Majestät, um die Frechheit

|  | Geben Sie den Deutschen Gedankenfreiheit!

FILEP.

|  | Mi kell?? Németnek gondolatszabadság?

|  | Hol gondolat nincs, minek ott szabadság?

|  | Adok nekik sört, kávét, hálósapkát,

|  | De nem kell nékik gondolat s szabadság!

|  | Bundot nekik s Kümmelt, vagy Gesammtreichot,

|  | De nem gondolatot és szabadságot!

|  | Gondolatul adok nekik Bismarckot,

|  | Szabadságul, birodalmi kutyafarkot!

MARQUIS POSNER.

|  | Ez nem manier, Majestät! Carlos úrfi,

|  | Ki egy barát hozzám, fog dúlni-fúlni!

FILEP.

|  | Carlos barátod? a fiam s apám?

|  | Halál reád, te hitvány sarlatán!

(Kitömeti spanyolviasszal.)

MARQUIS POSNER.

(Meghal.)

|  | Das Leben ist doch schén!

FILEP.

|  | Így! Már tizenkét óra, hát lefekszem!

|  | De nem, előbb még egy dicsőt – cselekszem!

## II. Rész. Éjfél után.

(A fő kinquisitor, ki ekkor szokott felkelni koporsójából, belép.)

FŐ-KINQUIZITOR

|  | Négy éves voltam…

FILEP.

|  | Szent ég! Reggelig

|  | Se érkezünk el a kilencvenig!

FŐ-KINQU.

|  | Mmh! 'Z istenért! hát nem hallgatsz reám?

|  | Ne tudj meg hát semmit, vén slendrián!

FILEP.

|  | Hah! Carlosról adsz felvilágosítást?

FŐ-KINQU.

|  | Arról az eretnekről! – íme, lásd!

(Meglesik Carlost, amint lefekvés előtt a mamájának szépen kezet csókol.)

FILEP.

|  | Pap, szabad ölni?

FŐ-KINQU.

|  | Nem szabad, – muszáj!

FILEP.

|  | De ember ölhet?

FŐ-KINQU.

|  | Nem ember vagy, – király!

FILEP.

|  | De fiamat!

FŐ-KINQU.

|  | Carlos inkább apád!

FILEP.

|  | S az egyház rá áldását adja?

FŐ-KINQU.

|  | Hát?

|  | De hogy a mennybe jusson Carlosunk:

|  | Ingatlanán mi ketten osztozunk!

FILEP.

|  | Ecrasez l'infant!* Tedd reá kezed!

FŐ-KINQU.

|  | Mondjad uradnak: hála istenek!

(Kezét ráteszi az infánsra s elszállásolja az inquisitiónál, mire a mama szörnyethal s a közönség fellélegzik:)

|  | Hál isten, hogy már a sillér-litert

|  | Fenékig bírtuk üríteni, mert

|  | Sillérbül is iszonyú hosszú ez: –

|  | Oda a szép idő, Aranjuez!

(1881)