# Leonárda+

###### [Björnstjerne Björnson]

###### (Skandináv dáma 4 toilettben.
Született Stockholmban, meghalt Budapesten.)

Személyek:
LEONÁRDA, különc személy
AGOTA, hegymászó leány, üres óráiban szívgörcsei vannak
A PÜSPÖK, lutheránus jezsuita
HAGBARTH, ideális Blaubarth
HÓZEN TÁBORNOK, hordár
A NAGYMAMA, százéves naptár.
(Történik a hegyek tetején és a színfalak között.)

## Első felvonás

### 1-ső jelenet.

HÓZEN TÁBORNOK.

(Leonárdához.)

Méltóztatik pipázni? Extrafine szivarcsutkákat kaptam a városból.

LEONÁRDA.

Szemtelen ember! Súrolja föl szakállával a padlót!

HÓZEN TÁBORNOK.

(Végigsepri a színpadot szakállával anélkül, hogy meghajolna.)

Találtam egy hatost!

LEONÁRDA.

Menjen az öltözőbe és ki ne mozduljon a 4-ik felvonás elejéig!

HÓZEN TÁBORNOK.

(Mentében megtörli szakállával a poros faliképeket. El.)

### 2-ik jelenet.

(Hagbarth lélekszakadva berohan.)

HAGBARTH.

Asszonyom …a h-hegy te-tejéről jövök… lát…tam az ön le-he-ányát. Szeretem!

LEONÁRDA.

Ön az, aki múltkor kontár citerásnak nevezett?

HAGBARTH.

Én!

LEONÁRDA.

(Csenget. Inas belép.)

Jean, dobja ki ezt az urat!

HAGBARTH.

Megálljon egy kicsit! Ezennel megkérem Agota kisasszony kezét.

LEONÁRDA.

Még a kesztyűjét sem. Mars!

AGOTA

(lélekszakadva berohan)

Ah… ha…nyám, a-h! a hahah! A h…egy te-te…jéről jövök… sztrachinót ehe…t…tem Hagbarthtal… Sze…retem…!

LEONÁRDA.

Visszavonja előbbi állítását?

HAGBARTH.

Fenntartással!

LEONÁRDA.

Nyomorult lutheránus! Agota az öné!

## Második felvonás

(A püspök lakása. A püspök Luther életnagyságú arckepe előtt krumplit hámoz. A nagymama ünnepélyesen unja magát.)

### 1. jelenet.

A PÜSPÖK.

Seregeknek ura, te ki létrehoztad a világot…

HAGBARTH.

(lélekszakadva berohan)

Bá-h-átyám…! Sze-he-re tem Agotát!

A PÜSPÖK.

(Mélyen a szeme közé néz.)

Nem-m-m igazzz! Te Leonárdát szereted!

HAGBARTH.

Honnan tudja?

A PÜSPÖK.

Látom az orrod hegyéről.

HAGBARTH.

Akkor nincs különben. Megyek utazni.

### 2. jelenet.

(Leonárda betép és patchoulit szagoltat a püspökkel.)

A PÜSPÖK.

Apage!

LEONÁRDA.

Nincs számomra bocsánat?

A PÜSPÖK.

Van, – a nagymamánál, akit erre a célra tartogatok.

LEONÁRDA.

Grossmama! emeljen föl!

NAGYMAMA.

Tisztelt asszonyom! engedje, hogy megbocsássak önnek!

PÜSPÖK.

Olvasta levelemet?

LEONÁRDA.

Olvastam és az asztalon hagytam, hogy Agota is olvashassa.

### 3-ik jelenet.

(Agota lélekszakadva berohan.)

AGOTA.

Hol az a sunyi képű skandináv! Megölöm.

HAGBARTH.

(Esőköpenyegben kilép a mellékszobából.)

Hic sum!

AGOTA.

Kit szeret ön kettőnk közül? Engem-e vagy anyámat?

HAGBARTH.

Megmondom a 3-ik felvonásban! (Szökik.)

## Harmadik felvonás

(Leonárda kertjében ül és paszulyt ültet.)

HAGBARTH.

(Esőköpenyegben, botosban bevágtat.)

M-ost jö-hövök So-ho-rok-sárról… nagy rundreisét tettem Európában …Pilisnél ju-hu-tott esze-h-embe, hogy nem Agotát, ha-ha-nem önt sze-he-retem!

LEONÁRDA.

Ne bolondozzék, mert nyakon törülöm!

HAGBARTH.

Esküszöm Jókai Mórra!

LEONÁRDA.

Hiszek önnek! Én is szeretem önt, de egyelőre – lóduljon innen! (Hagbarth botosait felhajigálva, el.)

### 2-ik jelenet.

(Agota lélekszakadva rohan le a hegyről.)

AGOTA.

Meggondoltam ma-ha-gamat! Ma-ma! Ma-hama!… mahahahama!… A-h! …mama! Mamamama-mamamama! hahamaha! mahi! mahú! meme mama! Fönn a hegy tetején megjött az eszem! Lemondok Hagbarthról s ezután csak imádom ezt a gyűlölt embert! Legyen a tiéd!

LEONÁRDA.

Nagylelkűség dolgában nem engedem lefőzetni magamat! (Elájul és ájulás közben határoz.)

## Negyedik felvonás.

(A püspök lakása. A püspök Luther életnagyságú arcképe előtt kását eszik.)

LEONÁRDA.

(Belép. Hózen tábornok paktáskákat visz utána.)

Itt egy levél Agota számára. Én Kisbérre utazom – örökre!

PÜSPÖK.

Ki ez a régi targoncás?

LEONÁRDA.

A férjem, Hózen tábornok!

PÜSPÖK.

Mindent értek. Szent nő! bocsánat!

LEONÁRDA.

Megengedem, hogy akassza fel magát! (El.)

## Finale.

(Agota és Hagbarth berohannak.)

AGOTA.

Hol a levél?

(kiüti a püspök kezéből és olvassa:)

„Leányom! süsd meg Hagbarthot, legyen a tiéd!” – Jézus Mária szent József! (leül a színpadra és várja míg a kortinát leeresztik.)

HAGBARTH.

Leonárda elment? (Ordít.) Végem van! (kikiált a színfalak közé:) Nagy Náci! eresztesd le a függönyt. Végünk van! (Mielőtt a függöny legördülne, szerelmet vall Leonárda szakácsnéjának.)

(1879)