# A közönség hálája

Játszodva jött a hír előttetek
Dallos Művészi a rokon Hazának,
S minden kebelbe vágyak áradának,
Remény mosolyga ránk felőletek.
Rossini lelkén hogy lebegtetek,
És ajkatokról honnyi szók folyának,
Képét jövendőnk tiszta nappalának
Látánk virúlva kelni bennetek.
Örömre buzdult minden érzetünk,
Miként simúl az ősi nyelv, csudáljuk;
Ekhózza hát e szín dicséretünk,
S víg zajra gyúlva tapssal azt kiáltjuk:
Ragyogjon Erdély! mellybe nemzeti
Nyelvünk virágit így kifejtheti.

(Jakab István:* Az Erdélyi Színjátszó Énekes Társasághoz, 1827)

Pesti előadások színlapjai 1812/13-ból, a fordító: Katona József*