# 152. Bromus erectus Huds. - Sudár rozsnok [Gramineae - Pázsitfű-félék].

a: Virágzó szár és szártő b: Terméses toklász (nagyítva) c: Csíranövény. Bromus inermis Leyss. - Árva rozsnok (Magyar rozsnok, mágocsi rozsnok). d: Szártő és virágzó szár e: Terméses toklász (nagyítva). | A sudár rozsnok évelő, bokrosan növő szálfű. Magassága 40-90 cm, szára merev, sima. Levele világoszöld, keskeny, gyakran szőrös, nyelvecskéje kicsiny, behasadt. Virágzata felálló buga, a rövid bugaágak végén kevés füzérkével. Egy-egy füzérke 5-12 virágú, toklásza szálkás. Hazája Közép- és Dél-Európa, Észak-Afrika, Elő-Ázsia, a Kaukázusig. Észak-Amerikában helyenként meghonosodott. Magyarországon elterjedt erdőssztyep-növény, sziklagyepekben, cserjésekben, irtásréteken gyakori és állományalkotó. Franciaország déli vidékein régóta termesztett növény, nálunk csak a XX. században kezdték termeszteni. Nemesítésével alig foglalkoztak. Száraz vidékek másodrendű takarmányfüve, amely meleg, meszes talajokon jól tenyészik. Szénáját korán kell kaszálni, mert hamar fásodik. Az árva rozsnok évelő, tarackos szálfű. Szára sima, 30-120 cm magas. Levele 3-15 mm széles, többnyire kopasz, nyelvecskéje kicsiny, épszélű. A buga dús füzérkéjű, virágzáskor terpedt. A toklász csúcsa lekerekített és kicsípett, csak aprón szálkás. A füzérkék 5-8-virágúak. Kontinentális-euráziai faj. Magyarországon is őshonos és igen elterjedt erdőssztyep-növény; cserjésekben, irtásokban stb. gyakori. Angliában kezdték először termeszteni a XVIII. század közepe táján. Magyarországon a Csongrád megyei "Mágocsi uradalom"-ban kezdték a vetőmagtermesztését, innen kapta "mágocsi rozsnok" elnevezését. Nemesítésével jó eredményeket értek el. Száraz vidékek másodrendű szálfüve, lucernával vetve jó takarmányt ad. Öntözésre is alkalmas.