# 102. Alamizsna Tisza Kálmánnak

###### – Széll úr komédiája –

Vannak halottak, akik nem haltak meg eléggé, így tartja Magyarország mai miniszterelnöke is…

*

…A bukás megtörtént. Nem ujjongott csak a beteg, lázas kurucság… Megdöbbent még a győző tábor is. Egy darab história zárult le – írtuk volt akkor, s így látta akkor az egész liberális Magyarország, ha ugyan van még ilyen… A nemzeti kaszinóban egy félórára bizonyosan beszűnt a kártya. A történelmi nevű urak, kik nem tanultak és nem felejtettek, hetvenkedő anakronizmusai az új időknek, kik Magyarországon akarják megcsinálni a nagy lehetetlenséget, megmásítani törvényét az időnek, mert Magyarországon a lehetetlenségek is szoktak sikerülni – e történelmi nevű urak hát időt vettek maguknak egy vélemény megépítésére, s szent felgerjedéssel szólhattak:

– Na a Kálmán, ez a Széll, pompás politikus…

Kálmánt azonban szörnyen kupán vágta másnap egy bécsi nagy lap. Még szédelgett az ütéstől, mikor a királyi szó is hangzott:

– Kívánatos volna…

– Széll úr ekkor rájött, hogy csodákat művelni nem lehet. Ő jól végezte el ugyan a maga kis dolgait, de az ország még mindig nincs úgy megdolgozva, hogy Tisza Kálmánnal ilyen sommásan végezni lehessen, és Széll-róka meglátogatta a beteg oroszlánt, kit szamár szövetségeseivel összerúgatott és…

– Miért nem szóltál Kálmán?…

„Miért nem szóltál” – itt kezdődött a halott temetése. Előbb egy kis perfid írás is volt a legfélhivatalosabb papiroson. Azután híresztelések, hogy Széll Kálmán „be akarja hozni Tisza Kálmánt”. A róka kimenti az oroszlánt. A hetéra Cornelia tisztességét védi. Elevenedjetek meg elfelejtett homéri, derűs, kacagtató történetek!… … Kacagj Bajazzó! Széll be fogja hozni Tisza Kálmánt, mint ahogy behozta kis- és nagyszürkési Szürke Barnát, a felsőhidasi kerület képviselőjét…

Pokolian eszelte ezt ki Széll úr. Mindennap jöttek a hírek: Széll úr nem tett le tervéről. Ma a margittai, holnap az aradi mandátum került hírbe. Lemond Morzsányi, lemond Lázár György. Most oly táviratunk jött, hogy Szatmárt, a Chorin mandátumát ruházza Széll úr az öreg generálisra. Mintha hallanók a Széll úr beszélgetését.

– Nehezen megy, de csak behozom valahogy szegény öreget. Mégis hát elődöm volt.

…Nekünk meg forr a vérünk e csúnya komédia láttán. Hát ide jutott már Tisza Kálmán?… Alamizsnával, kikiáltott, kiszámított alamizsnával meri meggyalázni egy – Széll Kálmán?!…

*

Most múlott el Kálmán napja. Valamikor micsoda nap volt ez! A lelkesedés, a föllángolás, a deputációk, a sürgönyök, bandériumok, szónoklatok és fáklyásmuzsikák napja… Most egy ív papiroson az új képviselők kézen csókolták Széll Kálmánt, s volt egy lap, melynek eszébe jutott, hogy él ebben az országban egy másik Kálmán is, kihez a história is nagy jusst formál. A história, mely egy ephiálteszi lapot tart csak fenn a mai Kálmánnak – ki „behozza, be akarja hozni Tisza Kálmánt!”… …Megcsömörlik a legerősebb gyomor, megszédül a legkeményebb fej, s megrendül a legkövérebb hit is… Lehet-e még remélni?… Összeverődhetik-e még a tábor, mely felvilágosodottság és haladás vala?… Egyelőre Széll Kálmán alamizsnát nyújt az ország legnagyobb élő emberének, de úgy, hogy nemcsak az ő balkeze is tudja, hanem mindnyájunké, s úgy, hogy egyikünk-másikunké ökölbe szorul…

NN 1901. október 17.

## Jegyzetek

102. Alamizsna Tisza Kálmánnak. Széll úr komédiája. NN 1901. okt. 17. 2.

„Egy darab história zárult le – írtuk volt akkor” – utalás Tisza Kálmán megbukott c. okt. 4-i névtelen, de kétségtelen Ady-cikkre. Így ez a számtalan stiláris sajátossággal telített cikk is jogosan tulajdonítható Adynak. Rá vallanak az időnként gyors, kopogó mondatok, a „hallanók” kifejezés, az erőteljes metaforikus fordulat: „kihez a história is nagy jusst formál” és a különböző mondatrész-halmozások, felsorolások („Elevenedjetek meg elfelejtett homéri derűs, kacagtató történetek!”; „A lelkesedés, a föllángolás, a deputációk, a sürgönyök, bandériumok, szónoklatok és fáklyásmuzsikák napja…”; stb.)

A Kálmánt azonban szörnyen kupán vágta másnap egy bécsi nagy lap: valószínűleg a Neue Freie Presse véleményét idézi A nagy szélhámos c. okt. 6-i cikkben. – Kívánatos volna: A hétről c. okt. 13-i cikkben írt Ady arról, hogy a király véleménye a választások után az volt, hogy Tisza Kálmánnak benn kell lennie a magyar parlamentben. – Széll-róka meglátogatta a beteg oroszlánt: Széll Kálmán csakugyan felkereste Tisza Kálmánt, és farizeus módra szemrehányást tett neki, amiért nem közölte vele, hogy a mandátuma veszélyben forog. Tisza Kálmánt rövidesen megválasztották az abrudbányai románlakta kerületben, ahol a kincstárnak birtokai és aranybányái voltak, és így az odavalósiak a kormány parancsára szavaztak. – Cornelia: a Gracchusok anyja, aki híres volt anyai önfeláldozásáról. – nagyszürkési Szürke Barna: valószínűleg fantázianév. – Mindennap jöttek a hírek: az aznapi NN közli, hogy a „szabadelvű pártban most nagy gondot okoz a kibukott tekintélyesebb párttagok elhelyezése”, Láng Lajosnak, Plósz miniszternek és Tisza Kálmánnak keresik még mindig a kerületet. – Volt egy lap…: nem találtuk meg, melyikre céloz. – ephialteszi: a spártai Ephialtész elárulta Leonidas seregét a perzsáknak. Neve azóta az árulással egyértelmű.