# 100. Új pártalakulás Nagyváradon

A generális váratlan bukása fölött mintha napirendre tért volna már az ország közvéleménye.

Maga a bukás Nagyváradon és Bihar megyében is megszűnt már állandó témának lenni, de annál erősebben foglalkoztat mindenkit a helyzet, melyet – elsősorban Nagyváradon – a bukás teremtett.

Mi voltunk azok, akik rámutattunk a Tisza Kálmán tragikus bukásában megnyilatkozott törvényszerűségre. Nagyon tévedtek ám a gyönge siránkozók s az olcsó gúnyolódók is.

A generális bukását tulajdonképpen legkevésbé a függetlenségi párt – hogy így mondjuk – csinálta meg. Ama bizonyos trafik sem. Még a tisztviselők elkeseredése sem. A nagyváradi Tisza-párt klikkszervezetének s néhány önző és politikailag is gyanús vezetőjének már volt részük a bukásban, de a való ok még ez sem egészen…

Tisza Kálmán olyan nagy volt, hogy nem buktathatta el senki, csak – Tisza Kálmán…

Emlékezzenek csak, akik akarnak emlékezni, hogy mikor Bánffy Dezső bárót legyűrték az egyesült klerikálisok, s paktumok, szövetségek lépcsőjén hatalomra jutott az újabb Magyarország legveszedelmesebb politikusa, a nagy kokott Széll Kálmán, mit várt ott a Tiszáktól, elsősorban Tisza Kálmántól az igazi liberális közvélemény, de legizgatottabban Nagyvárad!…

Emlékezzenek csak később a Tisza Kálmán gr. híres elnöki installációjára, mikor formálisan tüntetett egy hatalmas gyülekezet Bánffy nevénél és nevével Széll Kálmán ellen!…

Emlékezzenek csak, mit vártak Tiszától a nagyváradi liberálisok az összeférhetetlenségi törvénnyel szemben történt állásfoglalásakor!…

A nagyváradi liberális párt hatalmas többsége sohasem volt a Széll hívő tábora. Látta folyton az új regime üzelmeit, s a régi pártkeretek között csak a tradíció, Tisza Kálmán személye s a liberalizmus veszedelme tartotta meg.

A legbámulatosabb politikai nagykorúság, világoslátás és intelligencia nyilatkozott meg ebben az állásfoglalásban. Nagyvárad liberális polgársága látta, megérezte előre a reakciós veszedelmet. Hiszen ma már ott tartunk, hogy a Széll-féle sajtó-direkció, egyik nagyváradi lapban is, csak avval tudja megvigasztalni a liberalizmus sorsa miatt aggódókat, hogy a klerikális uralom Belgiumban sem mert összetörni minden liberális intézményt!!!

A veszedelem egyre nőtt, s Nagyvárad hiába bízott Tisza Kálmánban, Tisza Kálmán odavarrta magát Széllhez, s ez az opportunizmus elveszítette…

Beszéltünk Nagyvárad politikai életének több előkelőségével. Valamennyien kénytelenek voltak azt a beismerést tenni, hogy egészen új pártalakulást ró kötelességül a helyzet.

A volt Tisza-párt exponáltabb, befolyásosabb vezetői, kik nemcsak a generálist, hanem rengeteg hatalmat is vesztettek, még mindig tehetetlenek a nagy csapás után. De annál világosabban látja a helyzetet az igazán liberális nagy többség.

Föltétlenül bizonyos, hogy Nagyváradon egy új, igazi liberális párt fog alakulni. Ez a párt nem lesz Széll-féle „szabadelvű párt”, hanem szabadelvű valóban, intranzigens szabadelvű párt…

Sőt nagyon tekintélyes hangok hangoztatják, hogy a liberalizmus nagy veszedelme tétesse félre mindenkivel a közjogi hiszek-egyet. A közjogi radikalizmus különben sem rí ki éppenséggel az igazi, radikálisan liberális hitelvek között…

Szóval az új pártalakulás, ilyen irányban okvetlenül s mielőbb megtörténik, s történjék is meg Nagyváradon.

Talán demokrata párt lesz az új párt neve. Lehet, hogy mint szabadelvű párt hadakozik az újfajta klerikális, Széll-féle liberalizmus ellen. De mindenesetre megalakul.

Hogy aztán azok, kik mindig a hatalommal szeretnek lenni, megkísérlik-e Nagyváradon egy Széll-párti, hivatalos párt szemezését, nem tudjuk. Azt hisszük, igen. Hogy ez a párt mennyi szerencsével dolgozhat, azt már megjósolta a múlt…

NN 1901. október 16.

## Jegyzetek

100. Új pártalakulás Nagyváradon. NN 1901. okt. 16. 1. – vezércikk

Ady két alkalommal is jelzett cikkében használja Széll Kálmánra a „nagy kokott” epitetont, éspedig A nagy szélhámos c. okt. 6-i és Széll úr purifikál c. 1902. márc. 13-i cikkében (AEÖPM III. 18.). De Adyra vallanak apróbb stiláris jellegzetességek is, mint pl. a szónokias háromszor ismételt „Emlékezzenek csak…” vagy a sok felkiáltójel, három pont.

Ama bizonyos trafik: Tisza Kálmán bukásának okai között szerepelt a köztudatban az is, hogy a nagyváradi nagytrafikot nem nagyváradi embernek adták. – a tisztviselők elkeseredése: l. Reflexiók a bukáshoz c. okt. 5-i cikket és jegyzetét.

Mj.: PI (I. 182.)