# 149. A városatya választások

###### – Az eredmény –

Végre… átértünk a partra. Bizony nagy ideje volt már… Az eredmény készen van. Éjfél felé írjuk e sorokat. Már az olaszii választás eredményét is egész biztonsággal lehet sejteni.

Hogy milyen az eredmény? Amilyet – sajnos – várni lehetett. A hivatalos szabadelvű pártot újabb nagy vereség érte, s e vereségek mellett olyan győzelmek, melyek lesújtóbbak a vereségnél.

A hivatalos szabadelvű listát Újvároson érte a leggyászosabb vereség. Egy Radó Ignác, egy Huzella Gyula, egy Fodor Gyula feküsznek a porondon, s elbuktak a párt olyan hasznos férfiai mint Ländler Ferenc, Adorján Ármin dr., és szomorú győzelem, mikor tizenegy jelölt közül Berkovits Ferenc dr., Mihelfy Adolf és Kecskeméti Lipót dr., akiknek pedig értékes, súlyos egyéniségük itt-ott a pártkorlátokat is áttörte – alig néhány szavazattal győzhettek.

Váralján szintén elbukott a hivatalos szabadelvű párt listája. A függetlenségiek akciója három olyan férfi nevét juttatta diadalra, kiket a hivatalos jelölés proskribált.

Olasziban ha nem is teljes, de legalább jelentékeny a hivatalos szabadelvű párt győzelme, amennyiben csak négy jelöltje bukott el. Szomorú győzelem, talán nem kell újra mondanom. A klerikálisokkal kötött paktum győzött, s csak némi vigasztalás, hogy néhány igazi, derék, kipróbált szabadelvű ember is mandátumhoz jutott.

Bennünket pártbontó, ellenséges intenciókkal szoktak a hivatalos szabadelvű párt bizonyos részéről megvádolni. Nem vagyunk pártbontók, dehogy vagyunk ellenségek. Szomorúbb szerep a mienk: Cassandrák vagyunk. Ismét igazunk volt. A szabadelvű párt nem mert szabadelvű lenni, nem mert szakítani klerikális nexusaival. Vereség érte tehát, szomorú vereség.

Már kétszer bevált Cassandra-jóslatunknak bárcsak most volna végre eredménye. Újjá kell szervezni a szabadelvű pártot. Meg kell menteni a klikkektől, a klerikális nexusoktól és egyének önzésétől. Még a kettős vereség után is rehabilitálná evvel magát a szabadelvűség.

NN 1901. december 16.

## Jegyzetek

149. A városatya-választások. Az eredmény. NN 1901. dec. 16. – Különkiadás

A választások eredményét értékelő cikket minden bizonnyal ugyancsak Ady írta. Erre vall az utalás a Szabadsággal nemrég lefolytatott vitára (l. A Szabadelvű párt jelöltjei c. dec. 7-i cikkét és jegyzetét) és a költői minősítés: „Cassandrák vagyunk,” ti. a szabadelvű pártot „Újvároson érte a leggyászosabb vereség”. Újvároson a 12 szabadelvű párti jelölt közül csak három jutott mandátumhoz. A tömör, markáns fogalmazás is az ő szerzőségét bizonyítja.

Radó Ignác: ügyvéd, szabadelvű párti vezető – Huzella Gyula: a nagyváradi kereskedelmi és iparkamara elnöke, haladó gondolkodású széplélek – Fodor Gyula dr: ügyvéd, szellemes, bátor publicista. – Ländler Ferenc: szabadkőműves kereskedő – Adorján Ármin: a több ízben említett Adorján Emil fivére, ügyvéd, főleg a népkönyvtárak ügyével foglalkozott buzgón. – Dr. Berkovits Ferenc: a nagyváradi radikális mozgalmak egyik vezéralakja, a városi vízvezeték megteremtője. A Vízvezeték utcát ezért az ő nevéről nevezték el. – Mihelfy Adolf: tekintélyes ügyvéd, hosszú ideig tagja a város töményhatóságának. – Kecskeméti Lipót: rabbi, aki héber költők fordításával irodalmi hírnevet is szerzett. Prédikációi szép magyar nyelvükkel híresek voltak.