# 194. Akik válnak

Egy budapesti szépségről szól az ének, kinek itt Nagyváradon folyik a válópöre.

Miután a házasfelek szép békében megegyeztek, hogy elválnak, az asszony visszaköltözött a mamájához. De három nap múlva a férje névjegyét hozta be a szobaleány.

A férj kifogástalan redingóban, ünnepélyes komolysággal jött el – búcsúvizitre. Leültek és belékezdtek a szokásos vizittársalgásba.

– Hogy érzi magát, nagyságos asszonyom?

– Köszönöm jól. És ön?

– Köszönöm, én is, bár az influenza…

– Az időjárás nagyon kellemetlen.

– Úgy van! És nincs kilátás, hogy megváltozzék.

– De ma már tisztult egy kissé.

– Igen, mintha egy kissé tisztult volna… no, de bocsánatot kell kérnem a távozásra, sürgős dolgaim vannak. Kisztihand!

– A viszontlátásra! Minden második szerdán fogadok.

– Oh, nagyon megtisztelt a meghívásával! Kezét csókolom.

Meghajtotta magát, és – elváltak.

NN 1902. február 8.

## Jegyzetek

194. Akik válnak. NN 1902. febr. 8. 3. – Nagyváradi Krónika. Nagyváradi tarkaságok

A jellegzetes indítás és a szellemes, frappáns előadás Adyra vall.