# 62. Egy kis cenzúra

Röviden már írtunk a gyulai esetről, hogy néhány gyulai „vezető” alak cenzúrát akart gyakorolni, s arra bírni Krecsányi Ignácot, hogy ne adassa elő Bródy Sándor Hófehérkéjét, melyet a direkció az utolsó előadásra tűzött ki. Ennek a kis cenzúrás történetnek érdekes előzményei voltak. Bródy Sándor valamikor Gyulán időzött egy rokonánál hosszabb ideig. Az alföldi város a maga sajátos életével sok érdekes megfigyeléshez juttatta a Bródy érdekes, impresszionista egyéniségét. Pompás figurákat látott. Megfigyelte a magyar vidéki társadalom ismert kicsinyességeit, hibáit és hazugságait. Szóval mint igazi íróember, témával telten távozott. A megfigyeléseket aztán föl is használta. Persze nem fényképezett. De bizony egy novellájában magukra ismerhettek azért egynémely gyulai potentátok, s ráismerhettek bizonyos, ilyen-olyan kis vonatkozásokra is. A novella nagy megrökönyödést keltett Gyulán. A „leleplezést” nem tudták elfeledni Bródynak azok, akik a témát szolgálták, s Gyulán igen előkelő társadalmi állású urak. Ezért akartak cenzúrázni. Ám a terv nem sikerült. Mint megírtuk, a gyulai közönség Hófehérke előadásán megtöltötte a színházat, s tapsolt sokat a Bródy érdekes darabjának. Krecsányiék különben már Hódmezővásárhelyen vannak.

NN 1901. augusztus 2.

## Jegyzetek

62. Egy kis cenzúra. NN 1901. aug. 2. 6. – Színház

A névtelen cikk minden bizonnyal Ady műve. Bródy alakja fiatalkorában sokat foglalkoztatta, de rávall az egész téma és a kis írás stílusa is.

Röviden már írtunk…: a júl. 31-i NN (5. – Színház) ugyancsak Egy kis cenzúra címmel a következő rövid hírt közli minden bizonnyal ugyancsak Ady tollából:

„Gyulán befejezte már a szezont, s Vásárhelyre tette át szállását Krecsányi színtársulata. Az utolsó előadásra Bródy Sándor Hófehérkéjét tűzte ki Krecsányi. Miért, miért nem, néhány úgynevezett „befolyásos” gyulai alaknak aggodalma volt a darab előadása ellen, s más darab kitűzésére kérték föl a színigazgatót. Az oktalan cenzúra azonban nem sikerült, s Bródy gyönyörű darabjának s a búcsúzó társulatnak nagy telt ház tapsolt az utolsó estén.”