# Bolyongás Azur-országban

Menton, november, Azur-ország
Nem volt soha kékebb.
Menjünk el innen, integetnek
A rózsaszínű párázatban
Csodálatosabb, azurabb vidékek.
Mentünk tovább, méla Cap-Martin,
Mindjárt itt az este.
Menjünk el innen, amott várnak
Alkonyos, áldott, enyhe csöndben
Szűz, nagy tájak, amott messze, messze.
És mentünk a csillagos éjben
S megyünk, amíg élünk.
Óh csodálatos Azur-ország:
Óh élet, milyen nagy és szép
Minden tájad, melyet el nem érünk.

### Kézirat, megjelenés Kézirat: Eredetijének – mely feltehetően a BN számára készült tisztázat volt – hollétéről jelenleg nincs tudomásunk. Hasonmását Révész Béla könyvéből ismerjük: Révész: AE 57–58. („Rivierai emlékek” főcím alatt I. számmal és Bolyongás címmel; az utolsó sor hiányzik a másolatról.) Első megjelenés: BN 1906. február 11. XI. évf. 41. sz. 1. – Tárca – Ady Endre – („Rivierai emlékek” főcímmel I. szám alatt Bolyongás címmel közli az Egyedül a tengerrel c. vers előtt.) – Kötetben: VA1 (1908) (Az ős Kaján ciklus) 93.; VA2 (1910) 54.; VA3 (1910) 54.; Gyűjt [1910] 38.; VA4 (1918) 54.; VA5 (1919) 71. – Gyűjteményes kötetben először: AEöv-1 [1930] 64. ### Szövegkritika, szövegváltozatok Alapszövegünk a VA2-ből. A kéziraton, illetve az ennek nyomán készült BN-beli szövegen Ady több helyen is javított a kötetbe történt felvételkor. E javítások közül kettőnek a VA1 levonatán (PIM A. 126/1.) is nyoma van: a 12. sorban a míg-et amíg-re változtatta, a 13. sorvégi Azur-ország után Ady a vesszőt kettőspontra korrigálta. Az egyes kötetkiadások, illetve a Gyűjt közlése között is akad egy-két további eltérés. A főszöveget a VA2 közlésére alapozva minden módosítás nélkül véglegesíthettük. ### Szövegeltérések:
Főcím: | Rivierai emlékek | k | BN
Cím fölött: | I. | k | BN
Cím: | Bolyongás | k | BN
1. | Menton. November. | k | BN
3. | innen. Integetnek | k | BN
4. | rozsaszínü | k
| rózsaszinü |  | BN
| rózsaszínü |  |  | VA1
5. | vidékek |  |  |  | VA3
5–6. | [sor között csillag] | k | BN
6. | tovább. Méla | k | BN
8. | innen Amott | k
| innen. Amott |  | BN
| várnak. |  |  |  |  | Gyűjt
10. | tájak. Amott | k | BN
10–11. | [sor között csillag] | k | BN
12. | mig | k | BN
13. | Oh, |  |  |  |  | Gyűjt |
| Óh, |  |  |  |  |  | VA4 | VA5
| Azur-ország. | k
| Azur-ország, |  | BN
14. | Élet, | k | BN | VA1
15. | [hiányzik] | k
### Keletkezéstörténet Nem közeli élmény, hanem távolabbi emlék játszott bele érlelő magként e vers születésébe. A közlési adatok konkrét ismerete nélkül feltételezte Ady Lajos, hogy a költemény 1906 őszén keletkezett (AL 117.). Pedig a publikációs adatokból nemcsak az derül ki, hogy a vers febr. elején készült, hanem a „Rivierai emlékek” főcímből az is, hogy utólagos visszaidézésről van szó. Ady – miként ezt különböző forrásokból és következtetésekből tudjuk – több mint egy esztendővel a vers létrejötte előtt tartózkodott Lédával együtt a Riviérán, az Azúr-parton: 1904. szept. 18-tól nov. 16-ig (AEÖPM V. 297–98.). Az ottani emlékek, helyesebben az ottani környezethez, táj-elemekhez kötődő képzelgések nem először és nem egyedül ebben a költeményben jelentek meg. Hasonlóan e tengermelléki tájhoz s az ottani felfokozott szellemi, hangulati atmoszférához kapcsolódik Adynak egy öt hónappal korábbi verses víziója, az AEÖV II.-ben található Várnak reánk Délen c. költemény, amelyet Ady 1905. szept. 10-én adott közre a BN-ban. Persze a Bolyongás Azur-országban strófái is attól erőteljesek, érzékletesek, hogy bennük a konkrét kötődések és az általános elvágyódás, az örök messzeségbe sóvárgás motívumainak érzelmi „bölcselete” szétválaszthatatlanul egymásba kulcsolódnak. A konkrétumok egy-két eleme Ady ekkori írásaiból felderíthető. A messzeségbe sóvárgásnak ezt a déli tengervidék kiváltotta élményét érinti már Ady A nyargaló páholy c. novellájában is: „Milyen messze van Nizza és a tenger, melynek kékségét áhítjuk. Még csak Maçon […] Süvöltve rohantunk. Nem is volt igaz, amit láttunk. El is feledtük. Rohanunk. Hajnalodik. Itt a tenger. Virágainak illatát már küldi Cannes, Grasse, Nizza. Ó jaj, meg fogunk érkezni… Meg fogunk érkezni… (BN 1905. okt. 8.; AEön 361–63., jegyzete: 1319–20.; e szövegrészt előzményként idézi Földessy is: Amt 72.) A riviérai „bolyongás” részben Lédával közös élmény: ez is magyarázza a vers többes szám első személyű állítmányait. S bár ez a költemény nem Lédának szóló vallomás – mint a BN-ban ugyanaznap közreadott Egyedül a tengerrel c. vers –, érthető, hogy Adyban ez az ihletkör is érintkezett a Léda-szerelem motívumaival. Megírhatta volna tehát az asszonynak erről is, miként azt egyik novellája összefüggésében tette: „Ez is elvágyakozás ostoba, züllött viszonyaimból.” (Brüll Adélnak [Bp. 1905. nov. 13.] AEl I. 186.; Ady eredeti utalása a Kocsikálvária c., a BN-ban 1905. okt. 26-án megjelent novellára vonatkozik.) ### Irodalom Benedek I. 29.; Földessy: Amt 72.; Hegedűs Loránt 20–23.