# A csillagok csillaga

Sohse hull le a vörös csillag:
Nap, Hold, Vénusz lehullott régen
S ő dölyföl a keleti égen.
Sohse vörös a hulló csillag:
Rózsás, lila, zöld, kék vagy sápadt,
Szeszélye az égi világnak.
Hulló csillag, hullj, hullj, rogyásig,
Ezer eséssel, ezer jajjal:
Egy csillagból is jöhet hajnal.
Vörös csillag, ragyogj és trónolj,
Mióta ember néz az égre,
Vörös csillag volt a reménye.

### Megjelenés Első megjelenés: Nsz 1907. augusztus 25. XXXV. évf. 202. sz. 2. – Ady Endre – („Versek” főcímmel A vörös csillag címen Az utca éneke és Az őszi rózsák c. versek után.) – Kötetben: Isz1 (1909) (Az utca éneke ciklus) 93.; Isz2 (1911) 93.; Isz3 (1918) 93.; Isz4 (1919) 93. – Gyűjteményes kötetben először: AEöv-1 [1930] 111. ### Szövegkritika, szövegváltozatok Alapszövegünk a Isz1-ből. ### Javításunk: 7 A sor végén a pontot értelem szerint vesszőre változtattuk. ### Szövegeltérések:
Főcím: | Versek | Nsz
Cím fölött: | III. | Nsz
Cím: | A vörös csillag | Nsz
9. | csillagtól | Nsz
### Keletkezéstörténet E vers Földessy szerint: „Szimbolikus vers, a hajnalcsillag jelenségéhez fűződő. Jelentése, értelme nyilvánvaló.” (Földessy: Amt 95.) Jelentése, értelme valóban nem kíván magyarázatot, de a hajnalcsillaggal való asszociáció kissé erőltetettnek tűnik. A vers megírásához az ötletet a Párizsban látott Dániel üstökös adhatta, melynek megjelenésekor 1907. jún. 9-én Ady még Párizsban tartózkodott. A párizsi Matin júl. 30-i száma Elle court la comèt (Elmegy az üstökös) címmel közölt cikket, Ady pedig, bizonyára ennek nyomán, a BN aug. 10-i számában. Többek között ezt írja: „Ez is elmúlt: az Eiffel toronyból néztük és bámultuk Dánielt. Dániel egy barátságos üstökös volt, negyedik égi csoda ez évben. Olyan fényes volt, hogy majdnem szabad szemmel láthattuk. Egy darabig azt hittük, hogy lejön a földre. Párizs külvárosaiban még a percét is tudták e látogatásnak. Végül is kiderült, hogy Dániel büszkébb akármelyik európai államfőnél. Egyszerűen nem kíváncsi Párizsra, s elvágtatott a Nap felé.” (AEÖPM VIII. 301.; 556.) ### Irodalom A vörös csillag. Vágóhíd 1919. ápr. 15.; Földessy: Amt 95.