# A nagy álom

Megálljatok, kínok, sebek,
Ne siessetek.
Meghalok én szépen, szabállyal,
De beszédem van a Halállal.
Akarom tudni, mit hozott
A szent átkozott?
Mint gyermekségem idejében,
Elalszom-e, nyugodtan, szépen?
A kis álom engem nevet,
Kerül és nem szeret.
Szép, nagy, komoly, altatlan álom,
Jó barát legyen a halálom.

### Kézirat, megjelenés Kézirat: Autográf, ceruzával írt tisztázat, 1 fólió, 240 x 158 mm. Aláírás nélkül. Cím: A nagy álom. A fólió alján 1-es lapszámozás. A cím fölött: Uj versek, alatta római I. A jobb felső sarokban idegen kéztől római I-es, utána: tárca. – PIM A. 91. Első megjelenés: BN Esti lap 1907. november 3. XII. évf. 261. sz. 2. – Ady Endre – („Uj versek” főcímmel Az elbocsájtott légió című verssel együtt elsőként közli.) – Kötetben: VA1 (1908) (A Halál rokona ciklus) 21.; AH (1908) 30.; VA2 (1910) 14–15.; VA3 (1910) 14–15.; VA4 (1918) 14–15.; VA5 (1919) 18. – Gyűjteményes kötetben először: AEöv-1 [1930] 45. ### Szövegkritika, szövegváltozatok Alapszövegünk a VA1-ből. ### Szövegeltérések:
Főcím: | Uj versek | k | BN
Cím fölött: | I. | k | BN
1. | kinok, | k | BN
3. | szabálylyal, |  | BN
8. | Elal<olvashatatlan betű>szom e | k
11. | Álom, |  |  |  | VA4 | VA5
### Keletkezéstörténet Ady álmatlansága közismert: „A kis álom engem nevet, / Kerül és nem szeret” – írja e versben. Csak altatókkal tudott aludni néhány órát, ezért vágyik Szép, nagy, komoly, altatlan álom-ra. „Belehalnál, ha egyszerre annyit vennél be, amennyit én szoktam – mondja Földessynek altató-adagjairól –, s egy-két óránál sohase tudok egyfolytában többet aludni.” (Földessy: Amt 50.): „Sejtelemnélküli gondolat: A nagy álom – írja Szabó Richárd. – Érdekessége inkább egy negatívum: Ady komoly, nagy altatlan Álomnak kívánja a halálát, de hogy ez megsemmisülést jelent-e vagy gondol-e közben a halál utáni életre, nem tűnik ki belőle.” (Szabó R. 102.) Király István szerint: „Víg, boldog, hű, kedves, jóságos – gyűltek a jelzők a halál köré, hangulatukban feloldódott a pusztulás minden rémsége, s végbement a legnagyobb paradoxon: a halál életté változott.” (Király I. 470.) ### Irodalom Földessy: Amt 50.; Szabó R. 102.; Király I. 470.