# 264. Ady Endre – Diósi Ödönnének

[Budapest, 1906. márc. ?]

Drágám, mindenem,

nincs nekem jogom a Maga nyugalmát zavarni. Én nekem csak Maga van. Maga nélkül semmi. Talán megkísértem, hogy éljek. Talán elmegyek innen. Rómába vagy máshova. Azt az egy évet, ami nekem legföljebb még hátravan, leélni. De lehet, hogy befejezem a dolgot. Igaz lelkemre, Magára esküszöm, hogy ez a valószínűbb. Ezer átok választ el engem Magától. Kihurcolnom[!] Magát még akkor se merném, ha maga akarná. Így pedig én nem tudok élni. Sem siker, sem más nem tudja magát pótolni. Kell erősítenem, hogy szeretem? Hogy jobban, mint bármikor? Jobban, mint Magát szeretni szabad? Áldja meg magát az élet minden jóval. Én csókolom ezerszer is forróan magát gondolatban.

## 264. Ady Endre – Diósi Ödönnének

[Budapest, 1906. márc. ?]

K: OSZK – Fond 74/4/110 – Sűrűn vonalkázott BN levélpapír (l. a 213. sz. jegyzetet) – 1 f. (r–v) – 216 x 275 mm – Tintaírás – A r alján autográf: – 1– – Az Ezer szóval kezdődő, szabad? szóval végződő szövegrészt Révész szögletes zárójellel jelölte meg – Pr.: vétel dr. Nádor Henriktől 1966.

M: RSle 187. (a keltezés nélküli levelek közt) – ADok 30. (faksz.) – RAöl 449. – AEl I. 204. (márc.)

A levél szövegében a Kihurcolnom szót Belia Kiharcolnom-ra javította. – A levél utolsó szavának utolsó két betűje a gyors írás lendületében vízszintes vonallá olvadt össze, a mondatzáró pont vesszővé nyúlt. A levél ezért befejezetlennek tűnik.

A keltezés kérdőjeles. Levélpapírját és tartalmát tekintve beleillik a február–március–áprilisi levelek sorába.