# 282. Ady Endre – Ady Mariskának

[Budapest, 1906. jún. 13. előtt]

Édes Mariskám,

a rokonsági viszonyt valóban nem tartom sokra, de téged szeretlek s ennek az érzésemnek a rokonság sem ártott. Egyébként is kedves, szimpatikus híreket hallok itt rólad s igazán szerettelek volna látni. Nem rajtam mulott, de a körülményeken, hogy nem találkozhattunk. Küldd el a novelláidat, de előre mondom, hogy lelkiismeretes, de nagyon szigoru leszek. El ne téríttesd magad a fáradságos, bus, de mégis köteles, józan élettől, ha nagy okod nincs reá. Az a talentum valódi legyen ám! Még így is átok. Ám várom az írásokat. Írd meg, hogy élsz? Mit akarsz? Miben lehetek talán segítségedre pályád dolgában? Isten veled, szeretettel ölel

Endre.

## 282. Ady Endre – Ady Mariskának

[Budapest, 1906. jún. 13. előtt]

K: MTAKK K 21/81 – Hajtott Fortuna vízjeles, sorvezető-vonalas, hátoldalán ragasztott BN levélpapír (l. a 181. sz. jegyzetet) – 1 f. (r) – 180 x 232 mm – Tintaírás – A levélpapír hátoldalán két oszlopban ismeretlen írással (Ady Mariskáé?) novellacímek (?); alattuk más írással: Ha csak erre vár Ady, Hát lám küldi Várady; M[agyar]panit, 1915. II. 27. – A nyomtatott dátumrész kiegészítése ismeretlen írással: 6 junius 20 – Pr.: vétel Vincze Gézánétól 1967.

M: EmlAE I. 36. – AEl I. 213.

Ady Mariska (1888–1977): utóbb Landt Lajosné, tanítónő, a költő unokatestvére: Ady Lőrinc bátyjának, Sándor hadadi jegyzőnek a lánya. Ady Mariska Pesten végezte a tanítóképzőt (valószínűleg 1904–1905-ben), de unokabátyjával nem sikerült találkoznia. A levél előzményét így írja le Kovalovszky Miklós gyűjteményében megjelent emlékezésében: „Mikor kikerültem az intézetből és írogatni kezdtem, néhány novellámat elküldtem neki bírálatra. De előbb levélben érdeklődtem, hogy elfogadja-e? A két család édesapám halála után térben és lélekben is messze szakadt egymástól, s így levelemben azt írtam, hogy nem mint »rokon«, hanem mint verseinek egyik csodálója fordulok hozzá. Erre a levelemre a következő sorokkal válaszolt 1906. június 20-án, a Budapesti Napló levélpapírján.” A levél szövege után még megjegyzi: „A novellákra nem válaszolt, de elküldte őket a Szilágy akkori szerkesztőjének Dr. Both Istvánnak, aki sorban közölte mindegyiket.” (L. EmlAE I. 36.)

A levél kelteként megjelölt napon, jún. 20-án érkezett Ady Párizsba. Lehetetlen, hogy a BN levélpapírra írt levelet ott adta volna fel. 16-án már elindult a francia főváros felé. A megírás és feladás tehát legfeljebb június első felének valamelyik napján történhetett. (Kimozdítva eddigi biztosnak tartott helyéről, a keltezés így bizonytalanná vált. Fokozza a bizonytalanságot, hogy a levélpapír, amelyre a levél írva van, szűk időközben, 1905 tavaszán–nyarán fordul elő Ady levelezésében.)

El ne téríttesd magad a fáradságos, bus, de mégis köteles, józan élettől, ha nagy okod nincs reá. Az a talentum valódi legyen ám! Még így is átok: Kovalovszky a levélhez fűzött jegyzetben (uo. 41–42.) a helyek felsorolásával rámutat arra, hogy Ady többször tesz vallomást az írói pálya, az íróság „átkos gyönyörűségéről és gyötrelméről” a maga életére utalva. – Ady Mariskának versei és novellái jelentek meg erdélyi lapokban és egy-egy önálló kötetben is.

Később is váltottak levelet (ez majd az 1913. évi kötetben kap helyet). Ady Mariska levelei közül egy sem maradt meg.