# 46. Ady Endre – Adorján Emilnek

Kedves Emilkém, nagy pimaszság nálad, most alkalmatlankodni, de okom van reá. Az összeomlás fenyeget s a kapott száz forintommal ma útra kelek Velencze felé. Szörnyen félek, hogy e summa kevés s ezért kérlek meg nagyon-nagyon, adj kipótlásaképen kölcsön tizenöt forintot. Nagyon kérlek édes Emil, délben utaznék. A te régi, odaadó s szászszorosan[!] lekötelezett híved marad és lesz

Ady Endre

A peticzió-rovatot Pásztor fogja helyettem tíz napig vezetni, Andor.

## 46. Ady Endre – Adorján Emilnek

[Nagyvárad, 1903. márc. 7.]

K: Nagyváradi Ady-múzeum – mf: MTAK Mikrofilmtára – A. 302/I.

M: Hegedűs: AEnn 305–306. (hiányos szöveg), faksz.: uo. 416/7 – AEl I. 74. (mai helyesírású, pontatlan szöveg).

Vezér Erzsébet (AEÖPM IV. 318–319.) bebizonyítja Hegedűs (AEnn 450.) ellenében, hogy Ady nem márc. 9-én, hanem 7-én vagy 8-án indult el Nagyváradról Velencébe, mert Bécsen keresztül utazva 8-án délután már megnézte a Cigánybárót a Theater an der Wien-ben. A levél viszont félreérthetetlenül utal a napszakra is „délben utaznék”, tehát 7-én délelőtt íródhatott. Az Andor aláírást nem tudjuk megmagyarázni.

Adorján Emil (1873–1944): nagyváradi ügyvéd, jómódú, a közéletben tevékenyen résztvevő ember, Leander néven műkedvelő író. Adyt kisebb-nagyobb összegekkel többször kisegítette. Baráti kapcsolatot tartott fenn az újságírókkal.

A levél Ady nagyváradi éveinek két fontos eseményéhez kapcsolódik. Pálfi Antal nagyváradi származású, szegedi törvényhatósági bizottsági tag 100 forintos (200 koronás) újságírói pályadíjat tűzött ki a Szigligeti Társaságnál olyan nagyváradi újságíró számára, akinek publicisztikai tevékenysége irodalmi szintű, és hatni tud a közvéleményre. A díjat első alkalommal Adynak ítélték, és ebből a pénzből utazott először külföldre. A díj összege bizonyára már megcsappant az indulásig. Hegedűs (AEN 53–54.) feltételezése szerint a „nagy pimaszság” arra vonatkozik, hogy éppen akkor kér pénzt, amikor megkapta a Pálfi alapítvány 100 forintos díját.

Adorján Emil a levélen kívül még két másik dokumentumot is megőrzött: Ady 100 koronás váltóját, melyet Ady Lajos írt alá kezesként, és egy elismervényt a következő szöveggel: „Elismerem, hogy 4, azaz négy koronával adós vagyok

1902. márc. 15 diósadi és lellei Ady Endre”

Adorján a kéziratokat a nagyváradi Ady-múzeumnak ajándékozta. Adományát az alábbi levél kíséretében küldte el Hlatky Endre főispánnak, a múzeum egyik létrehozójának:

[Nagyvárad, 1903. márc. 7.]

Méltóságos Uram,

Régi írásaim között Ady Endrével való ifjúkori barátságom idejéből három írást találtam; mind a három tréfás „pénzügyi kapcsolatainkra” vonatkozik. Ezeket – ha az Ady-múzeumba való bevételre érdemesnek méltóztatnék találni, – erre a célra szíves készséggel és kegyelettel felajánlom,

Méltóságodnak
őszinte tisztelője
Dr. Adorján Emil

Méltóságos

Dr. Hlatky Endre

főispán úrnak

Nagyváradon