# 414. Ady Endre, Diósi Ödön – Bölöni Györgynek

[Budapest, 1907. szept. 11.]

Édes Gyurkám,

mi lelt téged, miért nem írsz legalább – levelet? Írj! Itókának kézcsók. Téged sokszor ölellek.

Ady

Kedves fiam

Révésznek is írj, a Népszavára is ügyelj. Nagyon ideges vagyok, veronállal se tudok már aludni

Adyd.

P.S. Levelező lapodat megkaptam.

[Diósi Ödön szövegét l. a jegyzetben.]

## 414. Ady Endre, Diósi Ödön – Bölöni Györgynek

[Budapest, 1907. szept. 11.]

K: PIM – V. 4. – Hajtott levélpapír – 2 f.: r–v – 113 x 174 mm – Tintaírás – Diósi Ödönnel közösen írt levél egy levélpapíron – Pr.: vétel Bölöni Györgytől 1954.

M: itt először – idézi Bölöni 133.

A közös levélpapírt Diósi írta tele. Ady kétszer is belekezdett az írásba, de – szokása szerint – mindkétszer röviden írt. Sorait kiemeltük a levélből, Diósiéi a jegyzetbe kerültek.

Diósi Ödön lábadozó felesége látogatására érkezett Magyarországra. Kereskedelmi (ügynöki) irodájának vitelére Párizsban Bölöni Györgyöt kérte meg. Az ő hagyatékából került a PIM kézirattárába néhány levél, amit Diósi neki írt Budapestről, ill. Nagyváradról Párizsba. Az első, az Adyval közösen írt levél a következő:

Bpest, 1907. szept. 11.

Kedves Gyurkám,

Két napig Váradon voltam a hol két leveledet megkaptam. – Az este jöttem fel Pestre Adyval együtt, ki szintén Váradon volt. –

Feleségem hála istennek jól van, de szegény asszony nagyon szerencsétlen a gyermek elvesztén. –

Szombaton ismét Váradon leszek s ott fogok maradni vagy 10 napig s majd visszajövet töltök ismét néhány napot Pesten. –

Nagyon köszönöm jóságodat, hogy ügyeimmel távollétem alatt foglalkozol, mert így legalább nyugodtan töltöm itt e néhány napot, tudva, hogy Te felügyelsz s nekem mindenről referálsz. –

[Olvashatatlan név] levelét is megkaptam; egyelőre add át neki üdvözletemet, legközelebb írok neki. –

Leveleimet mindaddig Váradra küldjed, míg ellenkező dispositiót nem kapsz tőlem. –

Itókának köszönöm, hogy kifáradt a vonathoz s sajnálom, hogy nem láttam. Üdvözlöm. –

E napokban írok majd neked bővebben. –

Ölel szeretettel Dodó

[Itt következik Ady első levélrésze.]

Ady lusta írni és kifejteni az okokat, hogy miért a „Te érdeked” hogy mielőbb írj a Naplónak! Reád nézve fontos, hogy contactusban légy a „B.N-el” s hogy neked okvetlenül pénzt küldhessenek. – Küldj tehát a BN-nek mielőbb czikket. –

Ölel
Dodó

[Ezt követi Ady második levélrésze.]

A Budapest, 1907. szept. 13-i keletű levélből:

Édes Gyurkám, szerda óta itt vagyok Pesten s holnap szombaton megint lemegyek Váradra, ahol remélem 25-ig maradhatok. […] Tegnap este Adyval és Révésszel voltam.

A Nagyvárad, 1907. szept. 17-i keltezésű levélből:

Kedves Gyurkám, Megkaptam leveleidet, azt hiszem, hogy 25-ig itt maradhatok Váradon. Pesten nagyon sok dolgom volt s most szeretnék néhány napig pihenni. […] Az asszony hála istennek jól van, szépen javul. […]

Bölöni ezt fűzi hozzá a közös levélből idézett mondathoz: „Adél vágya nem teljesült, várva-várt gyermeke nem maradt életben. Szomorú, kétségbeesett és levert. De a két férfi felé változatlan fölénnyel, nyugalommal és magától adódó természetességgel árasztja asszonyiságát.”

Vészi Margit szept. 1-jén (vasárnap) estére datálva naplójába jegyzi Ady szavait: „Jövő szombaton [szept. 7.] megint itt leszek. Szerdán vagy csütörtökön Váradra megyek (Diósinéhoz)” (Irod. Múz. 89.). Zsúfolt program lett volna, ha végrehajtja. Szept. 4–5.: Várad; – szept. 7–8.: Varsány; szept. 9–11.: Várad. Valószínűleg Diósi Pestre érkezésével a terv módosult: a hét közepén nem volt Váradon. Hogy Varsányban volt-e, nem tudjuk, Vészi Margit naplója nem szól róla. Diósi bizonyára értesítette érkezéséről, s együtt utaztak le Váradra szept. 9-én vagy 10-én, s együtt tértek vissza Pestre. Levelei tanúsága szerint Diósi 14-én szombaton újra Váradra utazott, Ady pedig Varsányba. Szept. 3. és 8. között szept. 6. kivételével minden nap van cikke a BN-ban. A következő héten a lapban megjelent cikkei mindennapos jelenlétét bizonyítják. Csak szept. 21-én utazhatott le Váradra, s 24-én együtt jött fel Diósival Budapestre. Az, hogy Ady 22-én Diósinéval összeveszett, köszönés nélkül elrohant, s visszahívást hiába várt, a két férfi kapcsolatában semmit sem jelentett. Egymás ügyeibe nem avatkoztak bele.