# 78. Ady Endre – Diósi Ödönnének

[Nagyvárad, 1903. okt. 7.]

Szerda d.e. 12. óra. Mindig magára gondolunk. Kérem: egy pillanatra se feledje el, hogy ott vagyunk a lelkeinkkel – Bertuska meg én – Maga mellett. Én ott vagyok most is, a szemeit nézem s ugy könyörgöm, hogy érezzen Maga is engem, ne gyötörje magát, várjon, bizakodjék és legyen büszkébb, mint valaha. Én ma bucsuzom Nagyváradról. Ha hazaérek, hosszu levelet írok édes férje urának s magának. Most csak szörnyű, kínos napok egy kis feljajdulását kellett magához juttatnom. Ott vagyunk, őrködünk magára.

A.

## 78. Ady Endre – Diósi Ödönnének

[Nagyvárad, 1903. okt. 7.]

K: OSZK – Fond 74/4/22 – Két kisalakú hajtott levélpapír – 2 f. (1. f. r-v, 2. f. r) – 103 x 107 mm – Tintaírás – Pr.: vétel Nádor Henriktől 1966. – Brüll Berta másolata: OSZK növn. 1946/21/16. – betétlevél.

M: RSle 189. – RAöl 451–452. – AEvl 56. – AEl I. 93.

Diósiné okt. 4-i elutazása után megakad a levéláradat, Ady közvetlenül nem írhat az asszonynak, Brüll Bertának ír hát gyakran Nagyváradra, és követel tőle lehetőleg nővéréről is szóló hírt tartalmazó levelet. Brüll Berta így emlékezik vissza: „Néha pedig egy-egy kis levélke Párizsba juttatásáért esedezett. Bár nekem eleinte aggályaim voltak, mégis teljesítettem kérését, minthogy tudtam, nővérem mennyire várja ezt a kis intimebb életjelt. Különben is nagyon együttéreztem mindkettőjükkel. Szuggesztív egyéniségű nővérem hatása alatt állottam, semmit sem tudtam neki megtagadni, de nagyon megszerettem Adyt is.” (Dénes: Akkor 213.) – Brüll Berta 1946-ban készült másolatán (OSZK Levelestár) ez a megjegyzés olvasható a levél végén: „1903 – betétlevél Párizsba.” Tudjuk az előzményekből, hogy a kapcsolat fenntartása Adynak volt fontosabb.

a szemeit nézem: Léda szeme, tekintetének varázsa az Ady-versek gyakori motívuma. (Király I. 422., 457.)

ne gyötörje magát: a bizalmas közelségbe került asszony Ady előtt már az első pesti együttlétük alkalmával sem a mondaine, magabiztos „párizsi” nő, a költő a „bús arcú” „könnyek asszonya” képét viszi magával Nagyváradra. A szeptemberi levelek, Brüll Berta emlékezései s az első két Léda-vers tanúsága szerint a szeptemberi találkozások egyik alapélménye Diósiné öngyötrő, szomorú vallomása addigi életéről, csalódásairól (Dénes: Akkor 195).

Én ma bucsuzom Nagyváradról: okt. 7-én éjjel indult Érmindszentre.

hosszu levelet írok: l. a 79. sz. levelet.