# 431. Ady Endre – Diósi Ödönnének

[Budapest, 1907. nov. 11.]

Édes jó Adél,

ma meglátogattam Guttmannékat, illetve Ilonkát és Margitot. Margit nagyon szeretne még maradni. Azt tanácsoltam, hogy sürgősen írjanak maguknak.

Ami az én ügyeimet illeti, semmi uj. Bizonyos, hogy megyek a laptól, de nem tudom, hova. Ma voltam Kiss Józsefnél. Ugy fogadott, mint egy királyi herceget. Én azonban félek, hogy a vén gazemberrel két héten belül összeveszek. Kaboséknál szoktam többnyire ebédelni mostanában.

Várom a levelét, hogy mikor menjek le. Ha most szombaton akarja, talán megcsinálhatom, de akkor 22-én lehetetlen. Hogyan van édes jó Mindenem. Ezer kézcsókkal hű

Adyja

Bertust szeretettel üdvözlöm

Hétfő

[Címzés:]
Madame
Adéle Diósy
Nagyvárad
Főutca Stern Már-
ton-ház.

## 431. Ady Endre – Diósi Ödönnének

[Budapest, 1907. nov. 11.]

K: OSZK – növn. 1937/35/4 – Hajtott levélpapír borítékkal – 2 f. (r) – 110 x 173; 93 x 115 mm – Tintaírás – A borítékon Révész írásával: hogy fogadta Kiss József; a levél szövegében látható zárójel is Révésztől származik – Pr.: vétel Lantos Adolftól 1937. – Gépelt másolat: MTAKK K 14/26.

Dat.: fpb: Bp 907 nov 12.

M: RAéL 187–188. (faksz. részlet: 229) – RAöl 148. (mindkét helyen csak részlet) – AEvl 178. – AEl I. 266–267.

ma meglátogattam Guttmannékat, illetve Ilonkát és Margitot: a Brüll-család pesti rokonai nagyváradi látogatásuk alkalmával magukkal vitték a középső Brüll-lányt, Margitot Pestre (l. a 422. sz. levelet).

Bizonyos, hogy megyek a laptól: mégsem hagyta ott a Pályi Ede vezényelte BN-t, nem volt rá módja. Megfelelő, elfogadható ajánlatot nem kapott (l. a 426. sz. levelet).

Ma voltam Kiss Józsefnél: l. a 427., 429–430., 435. sz. levelet.

Kaboséknál szoktam többnyire ebédelni: Kabosék lakása az Eötvös utcában a BN szerkesztőség szomszédságában volt. Párizsból való visszatérte után egy ideig Ady is a közelben, a 26/B. alatt lakott.

Várom a levelét, hogy mikor menjek le: a nov. 14-i, csütörtöki levelében közli Ady, hogy azon a héten szombaton nem tud lemenni, utazása a következő hétre marad (l. a 433. sz. levelet).