# 162. Ady Endre – Brüll Bertának

[Nizza, 1904. okt. 6.]

Kedves Bertuskám,

hát nekem hiányzol is, ha nem is szaladtam el még utánad. Azonban én neked (no, végre) nem. Öreg, te alighanem fülig szerelmes vagy Bíróba, mert nem igen írsz nekünk, van valami fura szárazság a levéltónusodban s nem beszélsz Bíróról. Ami e jeles urat illeti, erre sok panaszom van. Nem ír ujra. Én írtam neki egy levelet s ebben Adél egy levele is küldődött hozzád. Ezt már régen át kellett volna adnia neked s te nem is említed a dolgot. Ugy látszik, szegény, pofonok terhe alatt föl van függesztve vizitelő szabadságában. (Meg ne mondd ám ezt neki.) Egyébként is furcsán állunk a levelekkel. Én öregem először is Guttmanékhoz[!] írtam címedre egy levelet s ebben volt nizzai címünk. No, jó. Ez Guttmannék lezser házirendje vagy más ok miatt elkallódott. Beletörődtem. De te azt mondod, összesen két levelet írtam. Öreg. Legalább öt levelet írtam. Ugy látszik, az én hozzád írott leveleimnek kül és belföldi fátuma egyforma. A pogácsát küldd már! A Naplót is sűrűbben küldhetnéd! Én három napig őrült lázban feküdtem s nyomorék vagyok most is. Bizony öreg – sajnos – komoly beteg vagyok. Kezeltetnem kell itt Nizzában is magam. Adél és Dodó között még mindig reménytelen az állapot. Bár csak már fordulna valamerre s főképen – én szegény jogosan s megszenvedetten önző lény – is szert tehetnék egy kis egészségre s kedvre. Hát öreg e levelet is transzponálhatod magázó hangnembe. Adélnak két levele is van, amelyet te nem említsz. A Bíró-félén kívül s óta is küldött már…. Ezt a levelet bajos lesz a mama előtt olvasni ugy-e? Add át mindenesetre azért kézcsókomat s üdvözletemet neki, nemkülönben Margitnak. És pletyka már nincs Nagyváradon?… Szervusz öreg. Csókolja a kezeidet beteg, régi szerelmed –

(Csütörtök)

## 162. Ady Endre – Brüll Bertának

[Nizza, 1904. okt. 6.]

K: OSZK – Levelestár növn. 1936/86/13 – Hajtott kékesszürke vastag merített levélpapír – 2 f. (r-v) – 122 x 173 mm – Tintaírás – Pr.: vétel Lantos Adolftól 1936.

M: AEvl 108–109. – Lengyel 158. – AEl I. 152.

A levél kelte tartalmából következtetve az okt. 1-jét követő csütörtök: okt. 6.

Ady és Berta kapcsolata az előző év végén folytatott sűrű levelezés és a hosszú párizsi együttlét alatt a Diósi családnál bizalmassá, barátivá, pajtáskodóvá vált. Összetegeződtek, érintkezésük hangja közvetlen, kedélyes lett. A nehéz természetű Adél mellett könnyedebb, vidámabb lénye megnyugtató hatású. Megörökítette saját párizsi élményeit a tréfálkozó, ugrató, játékos Adyról (EmlAE III. 138–141.).

hozzád írott leveleimnek kül és belföldi fátuma: utalás az 1903 őszén elveszett levelekre.

A pogácsát küldd már: Diósiné és Ady pénzszűkében voltak a Riviérán, néha éheztek, mert a játékkaszinóban elvesztették kevés pénzüket is.

komoly beteg vagyok: itt is a vérbaj tüneteiről van szó.

Margit: a középső Brüll lány értelmi fogyatékos volt, gondozásra szorult.