# 158. Ady Endre – Bíró Lajosnak

[Nizza, 1904. szept. 24.]

Rosz Lajos, ismét elfeledtél. Hogy várom leveleidet. Írj azonnal s én is sokat írok. Most itt vagyok s pár hétig itt maradok Nizzában. Címem: Nice Hotel S. Georges Rue de la Paix, Endre de Ady publiciste. Párisban pár napig Vészivel s leányaival bolyongtunk. Sokat beszélgettünk rólad. Leveled nagyon várja s ölel-csókol

Ady Endre

Add át Désinek, Fehérnek (ha gondolod), Gézának, Szűcsnek s Siposnak üdvözletem.

Ady

[Címzés:]
Monsieur
Louis Bíró
redacteur[!] en chef
Nagyvárad – Hongrie

## 158. Ady Endre – Bíró Lajosnak

[Nizza, 1904. szept. 24.]

K: OSZK – Levelestár növn. 1958/23/4 – Postai képes levelezőlap, nyomtatott felirata: Union Postale Universelle – Carte postale (ugyanez még hat nyelven) – Képes oldal: egy nagy hetes szám alatt nőalak, a háttérben hét gyermek – 1 f. – 88 x 139 mm – Tintaírás a lap képes oldalán – Pr.: Bíró Lajosné ajándéka 1958.

Dat.: fpb: Alpes Maritimes Nice 04 9 24 – épb: Nv 904 sep 27.

M: Lengyel 356. – AEl I. 150.

Vészivel s lányaival: Vészi József, két idősebb lánya, Margit (1885–1961) és Jolán (1886–1974). Margit, a Margita élni akar hősnője festőnek készült, de író lett. Molnár Ferenchez ment feleségül, de rövid idő után elváltak. Az első világháború után külföldön élt; második férje Paolo Mantica olasz báró, szociológus és publicista volt (EmlAE III. 377.). Adyval történt párizsi találkozásukat említi Diósiné (l. a 136. sz. levél jegyzetét), Brüll Berta (EmlAE III. 141.), s maga Vészi Margit is részletesebben leírja a naplójában. A naplónak Adyra vonatkozó részeit a költőtől kapott levelekkel a húszas években Hatvany Lajosnak küldte meg. (Teljes kiadása: Emlékezések. Sajtó alá rend.: Vezér Erzsébet. Irodalmi Múzeum 1. Bp., 1967. 81–101.; Részletek: RSle 49–54., 89–90., 94–97.; ua. RAöl 299–302., 341–342., 347–349.; Lengyel 273–294: itt Vészi Margit későbbi, Lengyel kérésére küldött kiegészítései is megtalálhatók; Ady levelei nélkül: Hatvany lev. 287–296.)

Vésziék aug. végén, szept. elején voltak Párizsban. Adyban vonzalom támadt a szép és művelt fiatal lány iránt, aki a nagypolgárlány fölényével nézett Adyra, a vidékről Párizsba került kis újságíróra, kinevette műveltségbeli hiányosságait, félszegségét, Diósinéval és húgával „kellemetlenül-büszkén” bánt (l. Vészi Margit naplóját: Lev. Hatvanyhoz 290–291.; vö. Király I. 24.). Ady és Vészi Margit levelezéséről l. a 160. sz. levelet.

Az üdvözletek Dési Gézának, Fehér Dezsőnek, Lengyel Gézának, Szűts Dezsőnek és Sipos Bélának szólnak.