# 231. Ady Endre – Diósi Ödönnének

[Budapest, 1905. nov. 13.]

Nagyságos asszonyom, kedves, jó Adél,

szántszándékkal halasztottam a levélírást ma estig. Ugy volt, hogy leutazom Nagyváradra. Pár nappal ezelőtt Bertától levelet kaptam. Tudatta, hogy egy napra Budapestre érkezik s keressem fel Guttmannéknál. Elég jó színben van Berta. Valami üzleti ok miatt jött. Holnap délben utazik vissza. Otthon, Nagyváradon semmi különös. Berta aggódik maga miatt. A mama is – a maga módjai szerint. Megígértem, hogy meglátogatom őket Váradon.

Ami engem illet? Hajszolom magam. Lelketlen és kietlen az életem. Elpusztulok Budapesten. És ezer és egy ok miatt még szanatóriumba sem mehetek egyelőre. Anyagi ügyeim nem javultak az uj 300 koronával. Most már csak várok pár hónapot. Zavaros idők vannak, választások lesznek. Esetleg valamit próbálok. Ha aztán nem sikerül s még lesz egy kicsit létezni kedvem, elmegyek valamerre külföldre. Ez már bizonyos: én nem tudok a magyar milieuben megnyugodni. A mi a Bíró szerkesztőségét illeti. Istenem, nekem már ezt az örökös megelőztetést külső karrier dolgában meg kell szoknom. Egyébként pedig Vészi a család képviseletében léptette őt szerkesztővé, kvázi hivatalos ellenőrré Kabos mellett. Én megmaradtam a régi poszton. Elég szuverén vagyok. A Bíró szerkesztősége abszolute, gondolatnyira sem vonatkozhat reám. Brüszk szakítást a lappal nem akarok. Ők külföldre velem szerződést kötnek, ha megyek. Boldoggá tett, hogy tetszik a Rezeda kisasszony. Egy szeszélyes, bolond ötlet, melyet méltatlan életem száz-számra termel lelkemben. Nincsen semmi magva az életből, a megélésből. Ez is egy elvágyakozás ostoba, zülött viszonyaimból. De valamit nem értek. Mintha maga nem kapott volna meg leveleket tőlem. Én írtam ám. Többször. Csókolja a kezeit s magára gondol hű, igaz barátja

Ady.

[Címzés:]
Madame
Adéle Diósy
Paris.
92 rue de Levis XVII.

## 231. Ady Endre – Diósi Ödönnének

[Budapest, 1905. nov. 13.]

K: OSZK – Fond 74/4/43 – Két BN levélpapír és boríték (l. a 213. sz. jegyzetet) – 2 f. (r–v) – 220 x 274, 120 x 155 mm – Tintaírás – Pr.: vétel dr. Nádor Henriktől 1966.

Dat.: fpb: Bp 905 nov 13 – épb: Paris 15 11 05

M: RAéL 153–154. – RAöl 122. (részlet) – AEl I. 186.

E levélben megismétli és magyarázza a lapnál történt eseményeket, amelyeket az okt. 23-i (222. sz.) levélben megírt.

Berta aggódik maga miatt: Diósiné és férje között dúló békétlenség izgalmaitól féltik. Ady a család aggodalmának közvetítésével figyelmezteti az asszonyt, hogy gyakrabban írjon neki is, Váradra is.

választások lesznek. Esetleg valamit próbálok: Okt. 29-én a Fejérváry-kormány programot adott, amelynek lényeges eleme az általános választójog volt. A polgári radikalizmus híveiben az a remény támadt, hogy a kormányprogram leendő tagokat toboroz egy új párthoz, amely az új választásokon már politikai tényező lehet. Ilyen körülmények között gondolt arra Ady, hogy jelölteti magát képviselőnek (l. még a 237. sz. levelet és Lengyel 248–253). A remények azonban nem váltak valóra. A koalíció elejtette „nemzeti” követeléseit, megegyezés jött létre, a darabont-kormány lemondott, az 1906. áprilisi választásokon a koalíció nagyarányú győzelmet aratott. A választójog lekerült a napirendről.

elmegyek valamerre külföldre: Ady Párizsba és Nagyváradra írt leveleiben gyakran „fenyegetőzik”, hogy külföldi úticélja nem Párizs lesz, hanem Róma, Szentpétervár vagy valami más. Ezek az ötletek azonban távol estek a megvalósulástól, a tervezésig sem jutottak el. Emlegetésükkel az asszonynak akarta tudtára adni hiányérzetét: fáj neki, hogy nem ír és nem hívja Párizsba.

nekem már ezt az örökös megelőztetést külső karrier dolgában meg kell szoknom: Ady bevallott elsőségvágyát addigi életében többször érték kudarcok (AEÖPM IX. 169.). VIII. osztályos korában helyette Somogyi Kálmánt választotta meg a diákság önképzőköri diákelnöknek. Az érettségi eredményt tekintve is második helyre szorult Somogyi mögött (EmlAE I. 424., 516–525.). Bíró már egyszer megelőzte az újságírói pályán is: Adynál majdnem három hónappal később, márc. 20-án érkezve Nagyváradra, mindjárt segédszerkesztő lett a Sz-nál (AEÖPM I.2 695.).

Brüszk: rideg, sértő modorú.

Rezeda kisasszony: a Kocsi-kálvária c. novella hősnője (BN okt. 26.; AEön 375–378.). Bustya Endre jegyzete a novellához: „Az egész novellát át-meg átszövik a jól ismert Léda-motívumok, az »egymás húsába beletépő« »héja-nász«, az egymást emésztő »csókos ütközetek«, a »félig csókolt csók«-ok kínjai, akárcsak az egy héttel későbbi, Apolló bukása címűt” (AEön 1321.).