# 138. Ady Endre – Somogyi Károlynak

[Párizs, 1904. febr. 18.]

Kedves jó Direktorom, most már elmúlt a zaj s meg szabad írnom Neked, hogy jubileumodon sokat és szeretettel gondoltam reád. Idegenül járva-kelve ebben a nagy és zavaros városban, még jobban tudom emlékezve értékelni azoknak a keveseknek nemességét, kik szeretettel, jósággal voltak vala hozzám. Érdemes, gyönyörű, munkás és eredményes volt az a negyven év, de a Te legnagyobb érdemed édes Direktorom mégis csak az, [...] hogy hívő és jó ember maradtál. Életed szövegében ez a jubileum vessző volt; a nagy punktumig küzdj, vívj ki még sokat. Maradj lelkesedő, jó és nemes ember tovább is és ne feledd el hívedet

Ady Endrét
Páris, febr. 18.

## 138. Ady Endre – Somogyi Károlynak

Paris, [1904] febr. 18.

K: Magyar Színházi Intézet – A kézirat leírása a közlések alapján történik, mert az Intézet irattárából a levelezőlap nem került elő (1995. febr.) – Képes levelezőlap: gömbön lovagoló nőalak „Le Virgule” képaláírással – Tintaírás – A szöveg a képes oldalon.

M: EmlAE I. 549. – Enyedi Sándor: Ismeretlen Ady-sorok Párizsból Nagyváradra… Uj Tükör 1982. nov. 7. 19. évf. 45. sz. 21. (faksz. a lap képes oldala. A levelezőlap képének teteje és alja a levél ottani szövegével együtt hiányzik a másolatról).

Kovalovszky Miklós a Magyar Színházi Intézet gyűjteményében található levelezőlapot dr. Cenner Mihály szívességéből közölte. Nyolc évvel később ismeretlenként – a lelőhely megjelölése nélkül – közli Enyedi Sándor. (Cikkében tárgyi tévedések vannak.) Kovalovszky cáfolja a levél ismeretlen voltát (Új Tükör 1982. 49. sz. 45.).

Somogyi Károly (1845–1908): a nagyváradi Szigligeti Színház igazgatója. 1904 februárjában 40 éves színházi jubileuma alkalmából ünnepi rendezvényeken és újságcikkekben méltatják érdemeit. Ady és Somogyi között „a jelentős korkülönbség ellenére baráti jó viszony alakult ki”. Somogyi becsülte és kedvelte a fiatal újságírót, s ennek többször is jelét adta: 1901-től őt bízta meg a színházi sajtókommünikék írásával; 1902-ben jelentős része volt Ady kis színművének A műhelyben-nek megszületésében és előadásában, s 1903 márciusában egy Blaha Lujza tiszteletére rendezett ünnepélyen ő szavalta el Ady köszöntő versét. (EmlAE II. 549.) A jó kapcsolat létrejöttében Somogyit nem akadályozták meg – mint Enyedi Sándor a levelet kísérő cikkében írja – „Ady hetykén, olykor elhamarkodottan ítélő színházi skiccei”, sem az, hogy az igazgató „színészi kvalitásai sohasem kapnak dicséretet”, s kritikája sem, hogy a műsorban „túlteng a tingli-tangli”; mert a szigorú színikritikus elismeréssel nyugtázza a színvonal emelésére tett törekvéseket: a magyar színészet nagyjainak meghívását, az akkor merésznek számító darabok műsorra tűzését (Thury Zoltán: Katonák, Bródy: Dada, Rostand: Cyrano, Gorkij: Éjjeli menedékhely).