Phaeton – a görög mitológiában Héliosz napisten fia, aki egyszer arra kérte atyját, hogy ő vezethesse a napfogatot. A gyönge ifjút azonban elragadták a tüzes paripák: erre az ég is, a föld is lángba borult. A veszély elhárítása érdekében Zeusz villámaival sújtotta agyon Phaetont. – Jókai magára is alkalmazza ezt a klasszikus eredetű hasonlatot: „Engem is ragadott magával Petőfi, mint Phaetont a világgyujtogató napszekér.” (100. k. 130.) – Köznévi jelentése: fényűző kiállítású kocsi, batár. (Vö. A régi jó táblabírák a jelen kritikai kiadás 92.)