A legátusként szónokoló diákok nem saját beszédüket mondták el, hanem közismert egyházi nagyságok, professzorok valamelyik prédikációját tanulták meg és hirdették a templomban. (Még Móricz Zsigmondot is megrótták, mert teológus korában maga írta prédikációval akart legációban szerepelni. L. Móricz Miklós: Móricz Zsigmond indulása. Bp. 1959. 478.) – A megtanult prédikáció előzetes bemutatása, az ún. futás a legutóbbi időkig szokásos.