Az elszavalt vers megnevezetten is Csokonai szerzeménye. Hogy a szép költemény „egy századdal korán született”, szintén Csokonaitól származó célzás. Benne van a Konstantinápoly c. versnek itt Vallás címmel idézett második felében, ill. a végén:

| Emelkedj fel Lelkem! előre képzelem
| Mint kiált fel szóval eggyet az értelem…
| Siess késő század! jövel óh boldog kor!
| Én ugyan lelketlen por leszek már akkor;
De jöttödre vígan zengem énekemet
Vajh te tsak eggyszer emlitnél engemet.
| Ugy e’ bajos világ bár rémitne tőlle
| Nemes utálattal halnék ki belőle.

Az 1796 előtt írt Magyar! Hajnal hasad! c. versét is ezzel fejezi be Csokonai:

Ezt minap egy jámbor magyar énekelte
S benne a huszadik századot képzelte.

A Doktor Földi sírhalma felett című költemény befejezése szerint is csak a későbbi kortól vár megértést. (L. erre még Ady Endre: Vitéz Mihály ébresztése.)