Az itt szereplő József nádornak ez az elutasító magatartása is történelmi adathoz kapcsolható. A századforduló előtt már felvetődött a Pesten építendő kőszínház terve, amely a magyar színjátszás hajléka lehetne. Mivel a helytartótanácstól nem lehetett támogatást várni, Szabolcs megye pénzbeli felajánlását a többi követte. A gyűjtést azonban a nádor tiltotta meg, mert túl nagy összegek láttára „az a gyanúja támadt, hogy a nagy összeg titokban valami politikai összeesküvés célját szolgálná”. (Vö. Magyar színháztörténet. 99. Részletesebben: Mályuszné Császár Edit i. m. 178.) – A nádor és Jenőy beszélgetéséből itt is kitűnik, hogy a kérvény elutasításához a nádor politikai aggályai adják az alapot.

Bármilyen méltóságteljes a nádor magatartása, mégis szertefoszlik illúziónk, mert később – Kálmán kudarca, kegyvesztettsége, a rondella leromboltatása után csak egy évvel, már megadja az engedélyt a hetenként egyszeri játékra, nyilván Katinka ügyes közbenjárására. (L. Barta János: Különvélemény… Irodalomtörténet 1956. 82.)