veres barátok – vörös barátok. Az Egy hírhedett kalandor a tizenhetedik században c. regényben a két fejezetet magába foglaló negyedik rész (113–45.) foglalkozik a vörös barátokkal. Ezek lényegében a Bafometh bálvány imádói: ugyanolyan, egyházi kereteket felhasználó, de alapjában véve szentségtörő orgiákat tartó banda. Teljesen hasonló ehhez a Fekete gyémántokban Az ördögüző c. fejezetben Sámuel apát ellenfeleinek mulatozó népsége. Feltehető, hogy éppen a közvetlenül az És mégis mozog a föld előtt kiadott Fekete gyémántok említett fejezetének megírásához adhatta az alapot egy ilyen, nagyszombati „fekete mise”; s részvevőinek szétverését, „tragédiáját” említi ez a krónikás bejegyzés. (Erre utalhat a Jókai által közölt „Jegyzet” is a Fekete gyémántokhoz. Eszerint a gúnyvesperae latin eredetije „egy valódi régi, eredeti hagyomány, melynek szerzője a vörös barátok korszakában élt” (jelen kritikai kiadás 265.) – Vö. még Orosz László részletes jegyzetét a Mire megvénülünkhöz (jelen kritikai kiadás 89., 552.). Szerepelnek a Rab Rábyban is (436).