a velencei nyelv nélküli oroszlán – Jókai részletesen leírja, hogyan lett Velence védőszentje Szent Márk és szimbólum-állata az oroszlán (A két oszlop köze. 61. k. 290.). A regényben azonban arról az oroszlánról van szó, amely a Sala della Bussola lépcső fejénél állt. A kőszobor nyelve helyén üreg volt: a nyitott szájba lehetett a titkos feljelentések leveleit becsúsztatni. A levél egy hármas kulccsal elzárt vasszekrénybe csúszott, s onnan csak együttesen vehette ki a három inkvizitor. (1876-i utazásáról írt beszámolója az Életképekben jelent meg Utazás harangokkal együtt címmel. A fenti leírás A dogék palotája c. fejezetben = 61. k. 297–99.) – A szobor történetét nyilván olvasmányaiból ismerte Jókai már előbb is, e regény írása idején.