szatyi, dárdás – Tóth Endre szerint Jókai nem ismerhette a debreceni diákéletet, jóllehet arról ír. Innen adódik néhány „elírása” is, mert pl. „A diákok kenyerét sohasem hívták Debrecenben szatyinak, de hívták és hívják ma is Pápán. Debrecenben brugó volt a kenyér neve… Dárdás diákok nem voltak Debrecenben, vagy legalábbis nem így hívták azokat, akik étel behordását végezték.” (Dr. Tóth Endre: Jókai és Pápa. Pápa 1943. 10–11.) – Jókai maga is különbséget tesz ezek között. A Kiskirályokban írja: „Amióta csak Tanusvárott gimnázium van, mindennap kapnak a bennlakó szegény diákok egy cipócskát a tüzhalmi uraságtól, az iskola patronusától. Ezt a debreceni diákok úgy hívják, hogy pikó, a pápaiaknál a diszneve szatyi, az enyedieknél brugó.” (1. k. 79.). – Az Egetvívó asszonyszívben úgy mint itt (34.).