A medvebőrbe bújt ember históriájának anekdotikus alapja van. Jókai írja a Hajdan, most, valaha c. karcolat sorozatában: „Egyszer rossz hírbe is jött a Svábhegy. Elhíresült, hogy medve jár az erdőben. Ennek meg az volt a története, hogy a derék, jó Bognár, a karmester s még akkor tenorista, bár nem lakott a Svábhegyen, mégis kijárt oda, az oly becses gombatelepeket felfedezni. Ehhez pedig Réthy koma elsőbbségi jogot tartott fenn magának. Minek sikeres megóvására kikérte a Nemzeti Színház ruhatárából a „Téli rege” medvebőrét, felöltözött bele s elrejtőzött abba a bozótba, amelyen Bognárnak jönni kellett a gomba-Kaliforniába, s amint az jött, hirtelen kiemelkedett nagy morogva a bozótból. Minden hírlap tele volt aztán a svábhegyi medvével, mely kisgyermekeket tépett össze s egész teheneket falt fel; utoljára hajtóvadászatot rendeltek ellene, úgy szabadították meg a vidéket a vérengző fenevadtól.” (= Megtörtént regék. 258.)