ember rettegett vendégül szállni. Nem! Bálvándy egészen másutt (Hon /Jókai napilapja/: ember rettegett vendégül szállni; (egyszer az egész consistorium megjárta vele; mert superintendentialis gyűlésen meghívta a püspököt, espereseket rnagához délre. Azok el is mentek hozzá, s hagy csak nem jött a lakoma, morogtak a papok, „hogy mikor együnk már?” Csollán Berti azzal fizette ki őket, hogy „hiszen nem hittam én az urakat ebédre, hanem csak délre: az pedig itt van.”) Nem! Bálvándy egészen másutt) [Ez az anekdota még egyszer szerepel a regényben (2. k. 305). Ezen a helyen 1872-től kezdve nem fordul elő.]