a bánya- és kohóvidék itt következő jellemzése valószínűleg Jókai erdélyi útjának emlékeiből táplálkozik. Erősen emlékeztet ugyanis a torockói vashámorok környékének képére (Egy az Isten 2. kötet 2.), valamint egyik Erdélyben játszódó novellájának egy részletére: „... az olvasztók ... környékük messzire terítve ércsalakkal és szénporral ... arra a várra ott fenn a dombon senki sem gondol már...” (Kurbán bég, Jókai Mór összes művei. Nemzeti kiadás 37. kötet 92.)