# Szómagyarázatok

aequinoctium – napéjegyenlőség

Algol – változócsillag a Perseus csillagkép Medúzafej nevű részében; szabad szemmel is látható

amatissime – szeretett barátom

antinousi alak – Antinous Hadriánus római császár szépségéről híres kegyence volt

ariánusok – az i. sz. IV. században élt Arius tanainak (melyeket a katolikus egyház mint eretnekséget elítélt) követői

Arnótország – Albánia

assemblée galante – a XIV. Lajos uralkodása idején Franciaországban alakult „szerelem-akadémiák” elnevezése

Asszurnak és Edomnak népe – az asszúriak és az Arábiában élő edomiták; ókori pogány népek, akikkel az ószövetségi zsidók sokat háborúskodtak

asztrakán – finom prémféleség

atnámé – szerződéslevél, szultáni hitlevél

bangitafa – a bodzafélékhez tartozó cserje

bánfa – banánfa

baskírok – Oroszország területén élő, török nyelvű, mohamedán vallású nép

beglerbég – főkormányzó (magas török méltóság)

Béliál – a gonosz szellem elnevezése a Bibliában

belvedér – díszes kilátó; olyan hely, ahonnan szép kilátás nyílik

Benedicite nomen Domini – áldjátok az Úr nevét

boér (= bojár) – román nemes

boznya – boszniai, bosnyák

brevi manu – rövid úton

bunyik (bojnik) – zsivány, útonálló

Candia szigete – Kréta szigete

cincár – a Balkánon élő, főképpen kereskedéssel foglalkozó románok elnevezése

courtoisie – udvariasság, lovagiasság

csalma – magas kucsma, süveg

csereklés – nádtarlós

csiflik – török adózási műszó: meghatározott nagyságú, s a földműveléshez szükséges épületekkel és felszereléssel is ellátott földdarab

dákos – gyilok, tokba vagy botba rejtve viselt tőrszerű fegyver

damaszk szablya – damaszkuszi acélból készült, hajlékony, kitűnő pengéjű kard

Daphne – nimfa a görög mitológiában, akit az istenek – hogy megmentsenek Apolló üldözésétől – babérfává változtattak

Datum Albae Juliae – kelt Gyulafehérvárott

Datum, ut supra – kelt, mint fentebb

defterdár – török főadószedő

démoniákus – ördöngös

Denebola (Deneb) – a Hattyú csillagzat főcsillaga

Diána – a római mitológiában a női erény védelmezője és a vadászat istennője

dilectissime – legkedvesebb barátom

döböz – doboz

dragomán – tolmács, kalauz

edomita – ókori pogány nép

ejtel – bormérték (kb. másfél liter)

emlényszemei – nefelejcsszínű, kék szemei

etuis – tok, doboz, női kézitáska

exordium – bevezetés, kezdet (főleg szónoki beszédben)

fermán – a nagyvezér által kiadott, a szultán kézjegyével ellátott rendelet

főkolonell – magas katonai rang (ezredesféle)

főszerdár – főparancsnok

frázis – itt: mondat

Gulisztán – Szádi perzsa költő műve, a perzsa irodalom egyik legnagyobb alkotása

guszlica – délszláv nemzeti pengetős hangszer

haemorrhoidalis alteratio – aranyeres bántalom

Hamaliel – a török mondavilágban az álmok angyala

hellebárd – alabárd

hiju – háztető, padlás

hipodiakónus – aldiakónus, alszerpap

homiletika – egyházi ékesszólás

hóstát – külső városrész, külváros

hyacint – sárgásvörös színű ásvány, ékszernek is használják

Iblisz – az ördög, rossz szellem neve a koránban

in gloriam aeterni – az Örökkévaló dicsőségére

inter duos litigantes … tertius gaudet – két harcoló között... a harmadik örül

invektiva – éles támadás, nyilatkozat, kirohanás valaki ellen

Izrafil – a török mondavilágban a halál angyala

kalugyer – görögkeleti szerzetes

kapudén basa – tengernagy, a török tengeri haderő parancsnoka

kerubim – angyal

kiaja bég – fontos (kb. a mai belügyminiszterségnek megfelelő) török állami tisztség

komma – vessző

komparadzsi – bomba- vagy gránátvető török tüzér

kontignációs tető – gerendázatos, emeletes tető

konvulzív – görcsös, vonagló

kurd – különböző ázsiai és afrikai országok (főleg Irán és Irak) területén élő, iráni nyelvű, mohamedán vallású nép

la illah, il Allah! – egy az isten, Allah!

landsknecht – régi német kártyajáték

majoresco – elsőszülött, legidősebb fiú

mamelukok – rabszolgákból álló testőrség a török hadseregben

Mashallah! – Allah így akarja!

mediatizált – itt: közvetített

Moáb leányai – a moabiták nevű ókori, a zsidókkal ellenséges viszonyban levő észak-arábiai semita néptörzs asszonyai

mordályégető – titkos gyújtogató

mozlemin – muzulmán, mohamedán

müderrisz – mohamedán teológus (a regényben néha tévesen: hírnök értelemben)

mushir – tulajdonképpen töröktábornagyi, ill. tanácsosi cím; itt alacsonyabb rangfokozat

naáma – török esti ima, istentisztelet

nájász (najád) – sellő, vízitündér

Nomen Dei sit benedictum! – Legyen áldott az Úr neve!

Non exaudistis … – Nem hallottátok a dicsőséges Úr nevét, szeretett testvéreim?

officina – gyógyszertár, gyógyszerészeti műhely

osztentáció – fitogtatás, kérkedés, hivalkodás

padisah – a török uralkodók (a regényben néha más török előkelőségek) címe

pakulár – román hegyi pásztor

Pantheon – kiváló emberek emlékének szentelt díszcsarnok

passzus – itt; út

patarénok – északolasz eredetű eretnek szekta tagjai

perspektíva – itt: távcső

pilulae de cynoglosso – ebnyelvfűből készült, köhögés és daganatok ellen használt labdacs

pixidárius – székely gyalogos

praktikus – itt: praktikázó, ármánykodó

Proteus Transsilvanicus – Erdély Proteusza; Proteusz tengeri isten az ókori görög mitológiában, aki sokféleképpen tudta változtatni alakját

rája – a szultán nem mohamedán (főleg keresztény) alattvalóinak neve

redout-épület – az egykori pesti német színház épületének elnevezése

rheum (= rebarbara) – évelő növény, leveléből gyógyteát készítenek

Rok – török mondavilágban százfejű szörny, démon

secretum sigillum – titkos pecsét

Si fractus illabatur orbis… – idézet Horatius egyik verséből

sing – régi hosszmérték, rőf

stylus curialis – hivatalos stílus

szandzsák – török közigazgatási egység (a regényben tévesen a szandzsák élén álló basa címe)

szarácsi – török puskás lovaskatona

szeraszkier – vezér, parancsnok (magas török állami méltóság megjelölése)

szpáhi – török lovaskatona

tiha – titkár, udvarmester

timarióta – katonáskodásra kötelezett török hűbéres

tribunal – törvényszék

trifurcifer – akasztófáravaló

turquois (= türkiz) – égszínkék féldrágakő

ulema – mohamedán egyházi jogtudós

uti figura docet – amint az ábra mutatja

via facti – ténylegesen, tettlegesen

zsupán – régi román és délszláv rang: kerületi főnök, kerületi vezető