Delft templomait Szepsi Csombor összekavarja. Az ótemplom a kissé ferde tornyú XV. századi gótikus Oudekerk, a Prinsenhoffal szemben. Itt látható az utazónk által úgy megcsodált „szép Epitaphium”. Elisabeth Morgan (megh. 1608), Philips van Marnix (1538-1598) neves államférfi és költő lánya volt. Síremlékét Hegenitius [= Gottfredii Hegenitii Itinerarium Frisio-Hollandicum… Leiden 1630. Bp. Egyetemi Könyvtár Ge. 5808.] Itinerariuma is Delft egyik nevezetességének tartja s közli feliratát (150-151.): „In alio templo Monumentum insigne Elisabethae Marnixiae V. N. Philippi Marnixii Sant-Aldegondae F. Matronae generosiss. uxori opt. castiss. matri pientiss. dulciss. Carolus Morgan Eques P. C.

Illustri serie longaeque ab origine gentis
| Morgani hic coniux Elisabetha tegor.
Marnixi soboles, quod non nescitur in orbe
| Nomen et invito tempore semper erit.
Virtutum satis et uni placuisse marito,
| Quod pro me loquitur tam preciosus amor.”

A síremlékről – az epitáfiumot is feljegyezve – Keresztesi [= Keresztesi József Akadémiai utazása, a’ külországokban. Kiadva: TSz [= Theológiai Szemle] 1925-1935.] is részletesen beszámol (TSz [= Theológiai Szemle] 1928. 108-109): , Van e’hez [ti. a tanácsházhoz] nem messze egy roppant de régi épület Cathedrale Templom a’ Sz. Hippolitus nevéről. Itt lehet látni sok nagy emberek Monumentumit… vagyon egy Úri Asszonynak igen szép Monumentuma. Hat Oroszlány a’ hátán tart egy nagy fekete márványtáblát; ezen fekszik fejér Alabástromból az Asszony kezeit imádkozó formán összve téve. A’ Monumentumnak teteje vagyon 4 oszlopokon. Az epitaphium ezen versek…” A felirat után Keresztesi [= Keresztesi József Akadémiai utazása, a’ külországokban. Kiadva: TSz [= Theológiai Szemle] 1925-1935.]nél az 1611-es évszám áll, nyilván az emlékmű felállításának éve. Ogier [= Caroli Ogieri Ephemerides sive iter Danicum, Suecicum, Polonicum. Kiadva: Karol Ogier: Dziennik podrózy do Polski 1635-1636. Tłumaczył Edwin Jędrkiewicz. Część II. Ze wstępem Mariana Pelczara, oraz objasnieniami historycznymi Ireny Fabiani-Madeyskiej. Gdañsk 1953.] is megfordult Delftben, s épp Hegenitius [= Gottfredii Hegenitii Itinerarium Frisio-Hollandicum… Leiden 1630. Bp. Egyetemi Könyvtár Ge. 5808.]t idézve számol be a síremlékről (312.).

Az ugyancsak gót stílusú XIV. századi új templomban, a Nieuwekerkben Csombor Márton feltehetőleg nem is járt, mert nem beszél Orániai Vilmos itt álló pompás mauzóleumáról, amit a későbbi utazók nem győznek magasztalni. Vö. Hegenitius [= Gottfredii Hegenitii Itinerarium Frisio-Hollandicum… Leiden 1630. Bp. Egyetemi Könyvtár Ge. 5808.] 149. és Keresztesi [= Keresztesi József Akadémiai utazása, a’ külországokban. Kiadva: TSz [= Theológiai Szemle] 1925-1935.] (TSz [= Theológiai Szemle] 1928. 108): „Megjegyzést érdemel az Új Templom és annak igen szép és magas Tornya, mellyben 800 harangból álló énekes Óra vagyon… A’ Templom igen nagy, de nem magas. Van benne 32 fejér oszlop. és szép Orgona. A’ napkelet felől való része vagy a’ Chorus a’ Fejedelmek temetö helye”. Vö. még Miskolci Szígyártó [= Miskolci Szígyártó János 1714-1716. évi Útinaplója. Kiad. Dézs Sándor. Protestáns Új Képes Naptár 1885. 44-59.] 51. és Somody [= Somody István Utazása 1789 és 1790 Esztendökben… Kézirat. OSzK Oct. Hung. 755.] 553b.