A tövis-viola hasonlat bizonyára biblikus eredetű. Ld. Ének. 4.1: „Mint az lilium az töuissec közöt ollyan az én jegyesem az leányoc között.” (Szenci Molnár Károli-kiadásából. RMK [= Szabó Károly-Hellebrant Árpád: Régi magyar könyvtár… I-III. köt. Bp. 1879-1898.]I. 436.) De Csombor Márton violát és nem liliomot mond, miként Balassi Bálint Mint sík mezőn… kezdetű versében (Eckhardt Balassi-kiad. [= Balassi Bálint Összes művei. I-II. köt. Összeáll. Eckhardt Sándor. Bp. 1951-1955.] I. 64):

„Irigyektől mert oly nehez én vigasztalómhoz
Nekem jutnom, mint tevistűl az szép violához.”

Nyéki Vörös Mátyás a Szentírás nyomán „Tövis között fel nöt Liliumnak” nevezi Szűz Máriát. Vö. RMKT XVII. 1-3. [= Régi magyar költők tára. XVII. század. I-III. köt. Szerk. Klaniczay Tibor és Stoll Béla. Bp. 1959-1961.] XVII. 2. 129. A népköltészetben ilyen párosítást találunk:

„Jaj de nehéz a szerelmet titkolni,
Tövis közül az ibolyát kiszedni.”