az Westmonostor… Mostan fö Scholáua tetetet = Csombor Márton e megjegyzése arra vonatkozik, hogy a régi westminsteri iskolát Erzsébet 1560-ban újjáalapította. A jelzett auditóriumokat nem könnyű azonosítani, mert bizonyos, hogy az iskola növendékeit az 1590-es évektől egészen a XIX. század végéig egyetlen hatalmas teremben oktatták. Nem maradt nyoma az említett kárpitoknak és freskóknak sem. M. Holmes, M. [= Martin Holmes: The London of Marton Csombor. New Hungarian Quarterly 1964. V. köt. 15. sz. 134-142.] (139.) – alighanem helyesen – úgy véli, hogy Szepsi Csombor leírása nemcsak az iskolai termekre szorítkozik, hanem kiterjed az apátsághoz tartozó helyiségekre is, melyek közül pl. a refektórium valóban díszes volt. A dékán a díszítő faliszőnyegekről elnevezett ún. Jeruzsálemi szobában is vizsgáztathatott, ez lehetett „az Ordinandusoknak examen tarto helyek”. A Non tota sed pars tamen az iskolai szabályzatból való részlet, melynek e passzusa szerint egyszerre nem adhattak szünetet minden tanulónak. Vö. még Békés Á. [= Békés Ágnes: Szepsi Csombor Márton Angliában. Angol Filológiai Tanulmányok. Hungarian Studies in English. II. köt. Debrecen 1965. 5-35.] 22-23. Szövegünk e helyhez fűzött megjegyzéséből – „Az mellyet én velem eggyüt sokan nem tudgyak mire magyarázni.” úgy tetszik, Csombor Márton nem egyedül járta be a nevezetes helyeket, hanem csatlakozott valamely látogató csoporthoz, s a tapasztalatokat együttesen megtanácskozták.