Más. Ehhez a Szepsi Csombor Márton Úrhoz, a kassai rektorságban utódához. Azt mondják, hogy akik átkelnek a tengeren, környezetet cserélnek ugyan, de szellemet nem. Nem ám, akik semmit sem tanultak. De hasznunkra válik, ha tanulmányozzuk az emberek változatos szokásait, ha bebarangoljuk a városokat, mint Cato és Ulysses, hasznunkra válik, ha Bias módjára mindenünket magunkkal hordjuk, s hasznunkra válik, ha otthonosan mozgunk szerte a világon. Hasznunkra válik bizony, ha tudósokkal társalkodunk, mint Aristoteles, ha meghallgatjuk az embereket, s mindezt hazavisszük. Ezért lett vándor Tullius és Plato, emiatt mégy te is, Csombor, idegen földre. Ha mindebben minket is részeltetsz, az leszel te, Csombor barátom, a te hunjaidnak, ami a görögöknek Laërtes fia volt. Élj soká, válj hasznára a hazának, mint neked vált hasznodra, hogy Ulyssesként szárazon és vizen sokat tapasztaltál a messzeségben. Bocatius [= Bocatius János: Hungaridos Libri Poematum Quinque. Bártfa 1599. RMK [= Szabó Károly-Hellebrant Árpád: Régi magyar könyvtár… I-III. köt. Bp. 1879-1898.]II. 287. Sárospataki Könyvtár HH 817.] János királyi költő, kassai tanácsos.