hozzá = nosza, rajta (SzMA [= Szenci Molnár Albert: Dictionarium Latinoungaricum… –Dictionarium Ungarico-Latinum… Nürnberg 1604, RMK I. 392., 393. és Frankfurt 1644., 1645. RMK I. 759., 776.], NytSz [= Szarvas Gábor-Simonyi i Zsigmond: Magyar nyelvtörténeti szótár. I-III. köt. Bp. 1890-1893.]). A „No hozzá!” a végvári vitézek csatakiáltása volt. Vö. Tinódi sorával (Szegedi veszedelem): „No hozzá! no hozzá! hajdúk mondják vala.” Balassinak Mint sík mezőn… kezdetű versében is megvan: „No hozzá hát én elmémnek ti gyors gondolati.” Vö. Eckhardt Balassi-kiad. [= Balassi Bálint Összes művei. I-II. köt. Összeáll. Eckhardt Sándor. Bp. 1951-1955.] I. 64, 191. és Klaniczay Tibor: Reneszánsz és barokk. Id. kiad. 208.