Caemiterium = a Cimotière des Innocents. A pénzváltók hídjától nem délre, hanem északra feküdt –, korrigál itt is Bán I. [= Bán Imre: Szepsi Csombor Márton Párizsban. ItK [= Irodalomtörténeti Közlemények]1956. 263-269.] 266. Magyarázatul őt idézzük: 1186-tól 1789-ig szolgált temetőül. A „heazat” (héjazat) a temető valamennyi oldalán végigfutó nyitott galéria-sor (les Charniers) volt. Hogy az eltemetett holttest 24 óra alatt elrothad, s harmadnapra a csontokat kiszedik a sírból, a temető különleges viszonyaival magyarázható. A századok óta használt igen kis területű, a város közepébe beszorított sírkertben a halottakat szükségképpen egymásra temették, s a kissé régebbi sírokat folytonosan kiürítették. Amit Szepsi Csombor a vasárnap eltemetett és kedden kiszedett halott csontjainak vélt, az egy régebbi, ugyanabba a sírba letett tetem maradványa volt. Szerzőnk tudósításának személyes hitelét szerintünk mégis gyanússá teszi, hogy az érdekes jelenségről földrajzi művek is beszámolnak. Így Hentzner [= Pauli Hentzneri Itinerarium Germaniae, Galliae, Angliae, Italiae… Huic libro accessere nova hac editione I. Monita peregrinatoria… Nürnberg 1629. Sárospataki Könyvtár Q 420.] (151-152): „S. Innocentum templum et coemiterium… Cadavera novem dierum spatio consumi dicuntur.” Frölich [= Frölich Dávid: Medulla Geographiae Practicae… Bártfa 1639. RMK [= Szabó Károly-Hellebrant Árpád: Régi magyar könyvtár… I-III. köt. Bp. 1879-1898.]II. 536.] szerint is kilenc nap alatt oszlik szét az ide temetett hulla (67): „Coemiterium S. Innocentii cujus parietes ex ossibus et capitibus funestarum nuptiarum /in quibus et P. Ramus internecioni datus est/ sunt confecti… Ferunt insuper quod ejus terra intra novem dierum spacium, cadavera absumat.” Frölich [= Frölich Dávid: Medulla Geographiae Practicae… Bártfa 1639. RMK [= Szabó Károly-Hellebrant Árpád: Régi magyar könyvtár… I-III. köt. Bp. 1879-1898.]II. 536.] használta Hentzner [= Pauli Hentzneri Itinerarium Germaniae, Galliae, Angliae, Italiae… Huic libro accessere nova hac editione I. Monita peregrinatoria… Nürnberg 1629. Sárospataki Könyvtár Q 420.] útikönyvét – hivatkozik rá a 67. lapon –, Firenze leírásakor (281-283.) különösen sokat merít tőle, s itt meg ezt olvassuk a Medulla geographiae-ban: „Ad S. Mariam novam Coemiterium est in que 24 horis absumuntur illata cadavera.” A 24 óra alatt elrothadó holttest hiedelmét tehát nemcsak a párizsi temetővel kapcsolatban tartották számon. Vö. Redmeci T. János kétkedésével: Dokumentumok 11.

A fentebb említett barát” = François Ravaillac (1578-1610), elbocsátott szerzetes, aki 1610. máj. 14-én a temetőhöz közeli Rue de la Ferronerien meggyilkolta IV. Henriket. Sándor I. [= Sándor István: Egy külföldön utazó magyarnak jó barátjához küldetett levelei. Győr 1793.] is megemlékezik róla (330): „Párisnak la Ville Részében… ölték meg a’ gonosz Ravallyok alatson lelkek IV. Henriket a’ Frantzoknak ama’ jó Királyjokat.”