Wolphius János – ahogy maga is jelzi – 1620-ban a kassai iskola seniora volt. Ezt követően Zoványi [= Zoványi Jenő cikkei a „Theológiai lexikon” részére a magyarországi protestantizmus történetéből. Bp. 1940.] szerint (527.) külföldön járhatott, s innen tért vissza 1625-ben Kassára conrectornak. A megújított városi elöljárósághoz írott versezete (Novus-Iudicatus… Johanni Langh… dedicatus… Kassa 1625. RMK [= Szabó Károly-Hellebrant Árpád: Régi magyar könyvtár… I-III. köt. Bp. 1879-1898.]II. 434.) címlapján ez áll: „Authore Joanne Wolphio C. P. hact.. Eccl. Wiszkelethen. Pastore. p. t. Gymnasii Cassovien. Directore”, tehát 1625 előtt, a vízkeleti (Pozsony m.) eklézsia papja volt, Fennmaradt még egy teológiai disputációja (Kassa 1625. RMK [= Szabó Károly-Hellebrant Árpád: Régi magyar könyvtár… I-III. köt. Bp. 1879-1898.]II. 435.) s egy, Bethlen Gábor és Brandenburgi Katalin egybekelését ünneplő latin költeménye (Kassa 1626. RMK [= Szabó Károly-Hellebrant Árpád: Régi magyar könyvtár… I-III. köt. Bp. 1879-1898.]II. 446.). Ennek címlapján mondja magát conrectornak. Vö, még Szinnyei [= Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái. I-XIV. köt. Bp. 1891-1914.] XIV. 1648-1649.