Nostrae Damae = a fentebb (Europica Varietas [= Szepsi Csombor Márton: Evropica Varietas… Kassa 1620. RMK [= Szabó Károly-Hellebrant Árpád: Régi magyar könyvtár… I-III. köt. Bp. 1879-1898.]I. 500.] 261.) már megemlített Notre-Dame. Utazónk pünkösd vigiliáján, tehát 1618. jún. 2-án hallgatott itt misét. „Hallatlan szép kö czatornai” = a vízköpő csatornák (les gargouilles). A „derek ayto felet” nincs 30 királyszobor, a Galerie des Rois csak 28-at őriz. Bán I. [= Bán Imre: Szepsi Csombor Márton Párizsban. ItK [= Irodalomtörténeti Közlemények]1956. 263-269.] (264-265.) úgy véli, hogy a közölt feliratot Csombor Márton fejből citálja, mert a teljes szöveg csak a déli kapu, s nem az akkor már rég álló templom építésének idejére mutat: „Anno Dn. M.CC.LVII. Mense. Februario. Idus. Secundo. Hoc. Fuit. Inceptum. Cristi. Genictis. Honore. Kallensi. Lathomo. Vivente. Johanne. Magistro.” A Notre-Dame későbbi legszínesebb s már kritikus leírása Teleki József [= Teleki József Naplói. Kézirat. MTA Kvt K. 373/I-II.]nél olvasható (II. 447b), aki szerint „nevezetes ez a templom régiségére… nagyságára nézve. Szépis, de felette szépnek mondani nem lehet”.